УХВАЛА 
15 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 286/4155/18
провадження № 61-12235св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Овруцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання рішення неправомірним, визнання протиправним державного акта про право власності на землю та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом                                          до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Овруцької міської ради Житомирської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання рішення неправомірним, визнання протиправним державного акта про право власності на землю та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки.
Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано неправомірним рішення 37 сесії 5 скликання Овруцької міської ради Житомирської області від 07 вересня 2010 року № 244 в частині затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_2 , яка розташована на    АДРЕСА_1 . Визнано протиправним державний акт серії ЯЛ №633111 від 04 вересня 2010 року на право власності   ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер 1824210100:01:010:0425, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 07 березня 2019 року в частині визнання неправомірним рішення 37 сесії 5 скликання Овруцької міської ради Житомирської області                             від 07 вересня 2010 року № 244 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_2 , яка розташована за адресою:  АДРЕСА_1 ,                                        та в частині визнання протиправним державного акта на право власності                     ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0984, кадастровий номер 1824210100:01:010:0425, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташовану за цією адресою скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. Рішення в частині розподілу судових витрат скасовано.
 У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 04 червня 2019 року, просила скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.
У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частинидругої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Овруцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання рішення неправомірним, визнання протиправним державного акта про право власності на землю та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів на 30 червня 2021 року. 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                                            А. С. Олійник
С. О. Погрібний
В. В. Яремко