КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  753/3740/21                                                                            Головуючий у І-й інстанції - Скуба А.В.
апеляційне провадження № 33/824/2026/2021                                 Доповідач Заришняк Г.М.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 травня  2021 рокуСуддя Київського апеляційного суду  Заришняк Г.М., 
при секретарі  Діденку А.С.
 розглянувши  матеріали справи  про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , на  постанову   Дарницького   районного суду м. Києва  від  10 березня  2021 року  якою притягнуто  до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
  за ч.2 ст. 130 КУпАП, -
 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Дарницького  районного суду м. Києва  від  10 березня  2021 року визнано винним ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного вправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.
Накладенона  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20 400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Стягнутоз  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 454 грн. на користь держави.
З  постанови слідує, що ОСОБА_1 будучи особою, яку 20 жовтня 2020 року було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,                          30 грудня 2020 року о 07 год. 30 хв. керував автомобілем "Мазда" д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тепловозній у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідність обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.  
На дану постанову  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій  просив  скасувати постанову про адміністративне правопорушення,  правадження у даній справі закрити.
Апелянт  вказував, що суд, в порушення вимог закону,  відхилив клопотання ОСОБА_1 про  допит свідків, в тому числі й свідка, який кервав транспортним засобом. Також вказував, що судом першої інстанції  була порушена ч.3 ст. 62 Конституції України  у відповідності до вимог якої обвинувачення  не може ґрунтуватись на доказах, одержаних  незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності  і вини особи тлумачаться на її користь.
ОСОБА_1   в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали  адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
  Так, суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне  правопорушення від 30 грудня 2020 року,  поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, даними відображеними у направленні до закладу охорони здоров`я на огляд, яке було видано ОСОБА_1 , а також відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, на що останній в присутності свідків відмовився. 
Крім того,  в матеріалах справи про адміністративне правопорушення  наявна розписка, написана 30 грудня 2020 року власноручно ОСОБА_1 , за змістом якої  ОСОБА_1  зобов`язується залишити свій автомобіль на стояні по вулиці Тепловозній, 2 та не керувати ним на протязі доби.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що саме ОСОБА_1 30.12.2020 року о 7 год. 30 хв. керував автомобілем "Мазда" по вулиці Тепловозній 2, оскільки з детального аналізу усіх відеозаписів, які було зроблено працівниками поліції в ході спілкування з останнім, вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не вказував, що транспортним засобом керувала інша особа й така особа була відсутня в автомобілі, в зв`язку з чим доводи апеляційної  скарги про те,що  автомобілем керувала інша особа, а не ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу.
Відповідно до відомостей, які відображені у витягу із бази даних "Адмінпрактика" та копії постанови Солом`янського районного суду м. Києва  від  20.10.2020 року видно, що   ОСОБА_1 раніше було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.      
Також,  із відеозапису вбачається, що  після перевірки даних щодо ОСОБА_1 працівники поліції вказують на існування постанови  Солом`янського районного суду м. Києва про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності  за ч.1 ст. 130 КУпАП, на що останній  відповідає, що йому не відомо про таке рішення. Поряд з цим,  у поясненнях, які передав суду адвокат Зайцев О.В., зазначається, що після того як ОСОБА_1 позбавлено  права керувати транспорним засобом, він здав свій автомобіль в оренду, що явно суперечить розписці від 30.12.2020 р., в якій ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспорним засобом протягом доби, а тому немає підстав вважати, що даним транспорним засобом могла керувати інша особа.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до  висновку, що твердження   ОСОБА_1  щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених  як в районному суді, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові, і б  були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях   ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1  призначено в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.  Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
         Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -
 
П О С Т А Н О В И В:
             
         Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову   Дарницького   районного суду м. Києва  від 10 березня  2021 року - залишити без змін.
         Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                            Заришняк Г.М.