ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4729/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:  
                                         судді-доповідача Чумака С.Ю.,
                                                    суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області 

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року в адміністративній справі № 280/4729/20 (суддя І інстанції – Сіпака А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» до Головного управління ДПС у Запорізькій області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі – позивач, ТОВ «Промелектроніка») звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати Рішення комісії відповідача-1 від 11.03.2020 № 1481967/24510970, № 1481964/24510970, № 1481968/24510970, № 1481965/24510970, № 1481966/24510970 від 18.02.2020 № 1459509/24510970, від 28.02.2020 № 1470163/24510970, від 12.03.2020 № 1484114/24510970, № 1484115/24510970, від 03.03.2020 № 1473284/24510970 про відмову в реєстрації податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України   здійснити реєстрацію податкових накладних   в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2019 № 32, № 33, № 34, № 35, № 36, № 37, від 13.12.2019 № 38, № 40, від 11.12.2019 № 30, від 09.12.2019 № 29.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року позов задоволений. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1481967/24510970 від 11.03.2020, № 1481964/24510970 від 11.03.2020, № 1459509/24510970 від 18.02.2020, № 1470163/24510970 від 28.02.2020, № 1484114/24510970 від 12.03.2020, № 1484115/24510970 від 12.03.2020, № 1481968/24510970 від 11.03.2020, № 1481965/24510970 від 11.03.2020, № 1481966/24510970 від 11.03.2020, № 1473284/24510970 від 03.03.2020. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 32 від 12.12.2019, № 33 від 12.12.2019, № 34 від 12.12.2019, № 38 від 13.12.2019, № 30 від 11.12.2019, № 29 від 09.12.2019, № 35 від 12.12.2019, № 36 від 12.12.2019, № 37 від 12.12.2019, № 40 від 13.12.2019, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування скарги відповідач-1 зазначив, що Комісією ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з ненаданням копій документів, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Відсутні первинні документи, які стали підставою для реєстрації податкових накладних (первинні документи щодо зберігання й транспортування, складські документи (інвентаризаційні описи); первинні документи щодо транспортування від Постачальника). Таким чином, на думку апелянта, визначені підстави в рішенні комісії для відмови в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування є правомірними, а рішення є такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства. 

Також апелянт навів у скарзі нормативну базу, якою регулюються спірні правовідносини, після чого зробив висновок, що рішення Комісії ДПС прийнято виключно в межах чинного законодавства, а тому і дії Комісії ДПС є правомірними, у зв`язку з чим рішення суду не відповідає нормам чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач, в рамках здійснення господарської діяльності, мав відносини з:

Публічним акціонерним товариством «МОТОР СІЧ», які здійснювались на підставі укладеного Договору поставки від 22.02.2017 № 3585/17-Д(УЗ) (т. № 1 а.с. 39-45);

Державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод», які здійснювались на підставі укладеного Договору поставки №14-19-87/3147962/ПЕ, від 04.12.2019 №14-19-521/4710298/ПЕ та від 08.11.2019 №14-19-507/4511750/ПЕ (т. № 1 а.с. 122-126, 150-154, 177-181);

Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Міг Ремонт», які здійснювались на підставі укладеного Договору поставки від 12.01.2017 №1370/3/2017 (т. № 1 а.с. 207-208, т. № 2 а.с. 14-15);

Державним підприємством «Красилівський агрегатний завод», які здійснювались на підставі укладеного Договору поставки від 20.03.2019 № 07-72 (т. № 2 а.с. 57-61).

За результатами зазначених взаємовідносин    позивачем складено та направлено на реєстрацію податкові накладні від 12.12.2019 № 32, № 33, № 34, № 35, № 36, № 37,  від 13.12.2019 № 38, № 40, від 11.12.2019 № 30, від 09.12.2019 № 29 (т. № 1 а.с. 33, 62, 90, 116, 144, 170-171, 200-201, т. № 2 а.с. 7-8, 29, 50-51).

Однак, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку». Позивачу запопоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. (т. № 1 а.с. 34, 63, 91, 117, 145, 172, 202, т. № 2 а.с. 9, 30, 52).

Позивач виконав зазначену вимогу та подав до контролюючого органу додаткові документи та пояснення з приводу складання податкових накладних (т. № 1 а.с. 35, 64, 92, 118, 146, 173, 203, т. № 2 а.с. 10, 31, 53).

За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про відмову в реєстрації вказаних податкових накладних в ЄРПН від 11.03.2020 № 1481967/24510970, № 1481964/24510970, № 1481968/24510970, № 1481965/24510970, № 1481966/24510970, від 18.02.2020 № 1459509/24510970, від 28.02.2020 № 1470163/24510970, від 12.03.2020 № 1484114/24510970, № 1484115/24510970,  від 03.03.2020 № 1473284/24510970 (т. № 1 а.с. 37-38, 66-67, 94-95, 120-121, 148-149, 175-176, 205-206, т. № 2 а.с. 12-13, 33-34, 55-56).
  
В реєстрації вказаних податкових накладних відмовлено    з підстав ненадання    платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання – передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, яким оформлено повноваження осіб, які одержують продукції інтересах платника податку для здійснення операцій; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

Крім цього у графі: «Додаткова інформація» зазначено: первинні документи щодо зберігання й транспортування, складські документи (інвентаризаційні описи); первинні документи щодо транспортування від Постачальника.

Позивач вважає зазначені вище рішення відповідача-1 про відмову в реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що суперечить вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у податкового органу були відсутні підстави для зупинення реєстрації спірних податкових накладних. Крім того, платником податків надано всі необхідні документи, які підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних, а тому контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації цих податкових накладних. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржені рішення Комісії є протиправними і підлягають скасуванню. Для відновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції вважав необхідним зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 вказаного Кодексу на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. 

Згідно з абз. 1-3, 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України (тут і далі – в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (тут і далі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Порядок № 1246), пунктом 12 якого передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема на наявність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі – Порядок № 117), яка була чинною на час подання податкових накладних для реєстрації (втрата чинності – 01.02.2020).

Відповідно до пунктів 5-7 Порядку № 117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є відповідність:

1) платника податку – критеріям ризиковості платника податку;
або

2) податкової накладної/розрахунку коригування – критеріям ризиковості здійснення операції.

За змістом квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних підставою такого зупинення контролюючим органом вказано відповідність позивача пп. 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Посилань на офіційні реквізити цих Критеріїв або нормативно-правовий акт, яким вони затверджені, квитанції не містять.

Проте, враховуючи, що на час прийняття відповідачем рішень про зупинення податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на офіційному веб-сайті ДФС України були оприлюднені «Критерії ризиковості платника податків», визначені листом ДФС України від 07.08.2019, колегія суддів дійшла висновку, що саме з них і виходив відповідач, приймаючи рішення про зупинення податкових накладних.

Так, у цих Критеріях ризиковості зазначено, що Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1-1.6 цих Критеріїв.

При цьому, у пп. 1.6 п. 1 Критеріїв, на який у квитанціях про зупинення посилається відповідач, зазначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків за наявності певних обставин, перелік яких і наведений у цьому підпункті.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Втім, наявність повноважень на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних – це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень – це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
Отже, первинним об`єктом судового дослідження у цій справі є обставини, за яких відповідач вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкової накладної та приймав рішення про відмову у її реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.
Такі висновки здійснені з урахуванням застосування норм матеріального права Верховним Судом у постановах від 30 липня 2019 року у справі № 200/14026/18-а та від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8693/18.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що Критерії  ризиковості від 7 серпня 2019 року існували виключно у виді оголошення на офіційному веб-сайті ДФС України, проте не затверджені наказом Державної фіскальної служби України чи Міністерства фінансів України та не зареєстровані в Міністерстві юстиції України.

Державною регуляторною службою в листі від 19.04.2018 № 3890/0/20-18 роз`яснено, проекти таких документів обов`язково необхідно погоджувати, а листи мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм. ДРС наголосила на необхідності проведення регуляторних процедур для затвердження таких Критеріїв.

У цьому листі також зазначено, що ДФС листами від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 та № 960/99-99-07-18 затверджено без дотримання регуляторних процедур критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій та перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку відповідно.

Листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, вони лише мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Намагання регулювати спірні правовідносини листами суперечить положенням ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Критерії ризиковості від 07.08.2019, як і Критерії ризиковості від 21.03.2018, про які йде мова у зазначеному вище листі Державної регуляторної служби, також не проходили відповідних регуляторних процедур і не затверджувались в порядку, визначеному для нормативно-правових актів, якими вони є по своїй суті.

Апеляційний суд зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади, як і оголошення на сайті ДФС (ДПС) України, не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України і не можуть бути підставою для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян та інших осіб, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічне застосування зазначених норм права викладено Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18.

Отже, оскільки Критерії ризиковості платника податків не затверджені нормативно-правовим актом, а існують виключно у формі оголошення на сайті ДФС, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що такі критерії взагалі не є затвердженими в установленому чинним законодавством порядку, а тому відповідач протиправно прийняв рішення про зупинення реєстрації спірних податкових накладних з посиланням на ці Критерії, і як наслідок, протиправно всупереч приписам Порядку № 117 вимагав у позивача надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Позивачем, незважаючи на відсутність підстав у податкового органу для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкових накладних, були виконані вимоги цього рішення та подані документи відповідно до Переліку, який визначений у пункті 14 Порядку № 117, проте ця обставина не надає легітимності діям і рішенням відповідача по зупиненню реєстрації податкових накладних та витребуванню від позивача певного пакету документів і пояснень.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр, ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють Комісії головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі – комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача – платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 13 Порядку № 520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Як зазначалось вище, позивачем після зупинення реєстрації спірних податкових накладних надані пояснення та копії первинних документів, які підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних, зокрема копії договорів; додаткових угод; специфікації; рахунки-фактури; видаткові накладні; платіжні доручення; картки рахунку; квитанції; протокол розбіжностей; акти приймання-передачі; товарно-транспортні накладні Нова Пошта; лист щодо взаємозарахування коштів; податкові накладні. 

Натомість, спірними рішеннями відповідача-1 відмовлено у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, проте в графі, де зазначений перелік первинних документів, не вказано, які саме документи не надані позивачем, хоча затверджена у Додатку до Порядку № 520 форма рішення імперативно вимагає від податкового органу підкреслити у переліку документів ті, які не надані платником податків. Разом з тим, такі дії податковим органом вчинені не були і конкретні документи, які не були надані, у відповідній графі рішення не підкреслені.
Отже, спірні рішення не відповідають формі, визначеній Додатком до Порядку № 520.
Крім того, у додатковій інформації відповідач-1 зазначив, що спірні рішення прийнято у зв`язку з тим, що не надано первинні документи щодо зберігання й транспортування, складські документи (інвентаризаційні описи); первинні документи щодо транспортування від Постачальника. В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що фактичною причиною відмови в реєстрації стала відсутність первинних документів щодо зберігання й транспортування, складських документів (інвентаризаційних описів); первинних документів щодо транспортування від Постачальника, проте податковим органом не наведено жодних доводів, чому саме цими документами позивач повинен підтверджувати інформацію, зазначену в податкових накладних, та чому їх відсутність може свідчити про непідтвердження такої інформації, а наданих позивачем документів недостатньо для прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної. Тим більше, що конкретно ці документи податковим органом у позивача не вимагались, а в квитанції про зупинення наведено лише загальну пропозицію про надання пояснень та підтверджуючих документів.
Позивачем відповідні пояснення та документи надані і податковим органом не наведено жодних доводів, чому надані документи не підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних (т. № 1 а.с. 35, 39-45, 64, 92, 118, 122-126, 146, 150-154, 173, 177-181, 203, 207-208, т. № 2 а.с. 10, 14-15, 31, 53, 57-61). 

Таким чином, доводи відповідача-1 в апеляційній скарзі повністю спростовуються матеріалами справи. Інших доводів, у чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.
Зважаючи на протиправність зупинення податковим органом реєстрації поданих позивачем податкових накладних, а також на наявність в останнього первинних документів, які підтверджують інформацію, викладену в податкових накладних від 12.12.2019 № 32, № 33, № 34, № 35, № 36, № 37,  від 13.12.2019 № 38, № 40, від 11.12.2019 № 30, від 09.12.2019 № 29, а також, що такі документи та відповідні пояснення надавались контролюючому органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Комісія не мала правових підстав для відмови позивачу в реєстрації вказаних податкових накладних.
Відповідно до пп. 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних – реєстр відомостей щодо  податкових накладних  та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами
При цьому, згідно з нормами п. 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21 серпня 2019 року перейшли повноваження ДФС України, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись ст.  242, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення. 

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року в адміністративній справі № 280/4729/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                          суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                          суддя                                                            І.В. Юрко