Справа № 943/174/21                                                Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б. 
Провадження № 33/811/401/21                                        Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        12 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 11 березня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.
Згідно постанови, 29 січня 2021 року о 02 год. 25 хв. на вул. Котляревського, 40 в смт. Красне Золочівського району Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), а від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, 29 січня 2021 року близько 02 год. 30 хв. на вул. Котляревського, 40 в смт. Красне Золочівського району Львівської області ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, що виразилась у відмові присісти в службовий автомобіль, щоб проїхати у відділення поліції для встановлення особи, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 185 КУпАП.
Постановою судді від 11.03.2021 року вищевказані дві справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку та закрити провадження у справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Звертає увагу суду, на те, що не керував транспортним засобом в той час коли до нього підійшли працівники поліції, а лише сидів у такому.
Однак, складеним відносно нього протоколом ініційовано притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Представниками поліції не представлено жодних належних доказів, які б підтверджували факт наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП, а саме факту здійснення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злісної непокори законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, що виразилась у відмові присісти в службовий автомобіль, щоб проїхати у відділення поліції для встановлення особи, в той час, що суть правопорушення, яке зазначена в протоколі складеному працівником поліції не відповідає дійсності, щодо зафіксовано та написаного працівником поліції факту здійснення керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «TOYOTA LANDC CRUSER PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 29.01.2021 о 02 год. 25 хв. в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він особисто вказував про помилкову кваліфікацію працівниками поліції його дій.
На думку апелянта, наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, вважає покази поліцейського СРПП №2 Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП у Львівській області ГУ Національної поліції ОСОБА_2 упередженими і такими, що не відповідають обставинам події і справи.
Також, наголошує, що обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак в матеріалах справи немає жодного доказу який би вказав на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідальність за ст.185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №028690 від 29.01.2021; протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №349866 від 29.01.2021; протоколі про адміністративне затримання серії ЛВ №000193 від 29.01.2021; висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №25 від 29.01.2021; письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.01.2021, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку 29 січня 2021 року о 03 год. 05 хв. в медичному закладі (Буська ЦРЛ), а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які не ставились під сумнів ОСОБА_1 .. 
Поряд з цим, згідно оскаржуваної постанови, в суді першої інстанції ОСОБА_1 визнав факт відмови від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, оскільки вказує на те, що не керував транспортним засобом, як і не заперечував із тих самих причин факту невиконання ним вимог поліцейського присісти в службовий автомобіль, щоб проїхати у відділення поліції для встановлення особи та відмовився пред`явити документи, що посвідчують його особу.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, та ст.185 КУпАП, оскільки він керував автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, та вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навів жодних доводів на спростування невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.
Окрім цього, в процесі розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_1 надав копію рішення судді Буського районного суду Львівської області від 19 квітня 2021 року, згідно якого задоволено його позов, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №1231175 від 29.01.2021 та закрито справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, однак таке рішення не береться апеляційним судом до уваги, оскільки в такому не наведено даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проведення огляду на стан сп`яніння. 
Поряд з цим, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 зафіксовано на відеозаписі «REC03472», відповідно до якого, працівники поліції на своєму службовому автомобілі їдучи позаду транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 , включили проблискові маячки для зупинки такого. Після зупинки вказаного автомобіля, із сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який в подальшому відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Що спростовує в свою чергу доводи про те, що він не керував транспортним засобом. 
Окрім цього, в суді апеляційної інстанції не надано жодних доказів на підтвердження того, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, а не ОСОБА_1 .
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно, відповідно до ст.36 КУпАП. 
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
   постановив: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Буського районного суду Львівської області від 11 березня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        Партика І.В.