УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 травня 2021 року
м. Київ
справа № 753/1403/20
провадження № 51-722ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, яка постановлена в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019100020008833, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Кріпенське м. Антрацита Луганської області, зареєстрованого у тому ж селищі ( АДРЕСА_1 , проживаючого у 
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 Кримінального кодексу України (далі — КК України).
Суть питання
За вироком Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 263 КК України на строк 4 роки; за ч. 1 ст. 263-1 цього Кодексу на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, сторона обвинувачення оскаржила його до апеляційного суду.
Київський апеляційний суд ухвалою від 19 листопада 2020 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_5 без змін. 
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі через м`якість, просив скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 22 лютого 2021 року залишив касаційну скаргу захисника без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) і надав семиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Залишаючи касаційну скаргу прокурора без руху, Верховний Суд в ухвалі від 22 лютого 2021 року роз`яснив йому, що у разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
Ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу Київської міської прокуратури.
Згідно відомостей, які містяться в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, копію вказаної ухвали Верховного Суду було отримано працівником Київської міської прокуратури – 01 березня 2021 року.
Однак у наданий касаційним судом семиденний строк прокурор недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до суду касаційної інстанції не надіслав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки прокурор не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу прокурора з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                               ОСОБА_3