П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/3558/20	
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.                          
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління поліції охорони в Херсонській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби;
- зобов`язати Управління поліції охорони в Херсонській області здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за повних 15 років вислуги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;
- зобов`язати Управління поліції охорони в Херсонській області здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку з 3.10.2018р. по день ухвалення рішення у справі.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він був звільнений зі служби з посади старшого сержанта поліцейського – водія взводу реагування батальйону поліції охорони Управління поліції охорони в Херсонській області за власним бажанням згідно Наказу №378 о/с від 3.10.2018 та має 15 років вислуги.
Позивач зазначив, що у нього наявне право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ від 9.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».
Не погоджуючись з остаточним розрахунком при звільненні, а саме у зв`язку із неотриманням одноразової грошової допомоги при звільненні, ОСОБА_2 30.07.2020р., 14.09.2020р. та 7.10.2020р. звертався до Управління національної поліції охорони в Херсонській області із листами щодо надання йому детального розрахунку виплачених грошових коштів під час звільнення з лав Національної поліції 3.10.2018р. та щодо прохання здійснити остаточний розрахунок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за ч.2 ст.9 Закону №2262-ХІІ.
Позивач зазначив, що відповідач у своєму листі від 7.10.2020р. фактично відмовив у здійсненні нарахування одноразової допомоги при звільненні, у зв`язку з чим, вважає бездіяльність Управління поліції охорони неправомірною. 
Разом з тим, позивач вважає законною вимогу щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час не виплати йому одноразової грошової допомоги з вини Управління поліції охорони відповідно до ст.ст.116, 117 КЗпП України з дотримання положень постанови Кабінету Міністрів України від 8.02.1995р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» з 3.10.2008р. по день ухвалення рішення у справі, обґрунтовуючи позицію постановою Верховного суду від 19.04.2018р. по справі №806/1183/16.
Посилаючись на зазначене просив позов задовольнити.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Херсонській області 3.10.2018р..
Зобов`язано Управління поліції охорони в Херсонській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Херсонській області 3.10.2018р. згідно Наказу №378 о/с за повних 15 років вислуги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони в Херсонській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840,80грн..
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності своїх дій щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 належної одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, а посилання на позиції викладених у рішеннях судів не підтверджені обставинами за даною справою, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов до висновку про необґрунтованість позиції відповідача щодо відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень ч.2 ст.9 Закону №2262-ХІІ.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до наявної у справі копії трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 проходив службу в правоохоронних органах.  
Відповідно до витягу з наказу Управління поліції охорони в Херсонській області від 3.10.2018р. №378 о/с по особовому складу, «відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» наказано звільнити зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0032572), поліцейським – водієм взводу реагування батальйону Управління поліції охорони в Херсонській області, з 3 жовтня 2018р.».
В даному наказі також зазначено … «Станом на день звільнення стаж служби для виплати надбавки за вислугу років складає 15 років 4 місяців 00 днів. Згідно ст.93 ЗУ «Про Національну поліцію» надати грошову компенсацію за невикористану частину чергової відпустки у 2018р. кількістю 30 діб. Провести нарахування та виплату щомісячної премії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за жовтень 2018р. у розмірі 117%. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 5.06.2018р., подання та довідка батальйону.».
Таким чином, з 15.05.2004р. позивач ОСОБА_2 перебував на службі в органах УМВС України, та після утворення Національної поліції, з 7.11.2015р. по 3.10.2018р. включно, в Національній поліції, 3.10.2018р. наказом №378 о/с  був звільнений за власним бажанням за п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію».
Не погоджуючись з остаточним розрахунком при звільненні, а саме у зв`язку із неотриманням одноразової грошової допомоги при звільненні, ОСОБА_2 30.07.2020р., 14.09.2020р. та 7.10.2020р. звертався до Управління національної поліції охорони в Херсонській області із листами щодо надання йому детального розрахунку виплачених грошових коштів під час звільнення з лав Національної поліції 3.10.2018р. та щодо прохання здійснити остаточний розрахунок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за ч.2 ст.9 Закону №2262-ХІІ.
Відповідно, Управління поліції охорони в Херсонській області своїм листом від 8.09.2020р. № 2811/43/41/10/02-2020 надіслало на адресу позивача довідку від 8.09.2020р. №2810/43/41/5-2020 про нарахування ОСОБА_2 грошового забезпечення.
В довідці Управління поліції охорони від 8.09.2020р. № 2810/43/41/5-2020 за підписом начальника ВФЗБО Ю.Кулешової, вбачається нарахування ОСОБА_2 грошового забезпечення за 3 календарні дні у розмірі 8425,26 грн., що складається із: посадового окладу – 164,52грн.; окладу за спец звання – 96,77грн.; надбавки за стаж служби в поліції 30% - 78,39 грн.; премії щомісячної 117 % - 397,43грн.; доплати за роботу в нічний час (6 годин) – 20,28грн.; індексації (32,9%) – 82,59грн.; компенсації за невикористану відпустку у 2018р. (30 календарних днів) – 7616,70грн. Всього нараховано 8456,68грн. та утримано військовий збір 1,5% у розмірі 126,85грн., проф.. внески 1,0 % у розмірі 84,57грн. 
Грошове забезпечення у сумі 8425,26грн. перераховано на картковий рахунок позивача ОСОБА_2 3.10.2018р., що не заперечується сторонами. Інших відповідей, реагування на листи від 14.09.2020р. та 7.10.2020р. щодо не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач від Управління поліції охорони не отримував, письмових пояснень з даного приводу відповідач до суду не надав.
Виходячи з вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_2 отримав 3.10.2018р. від Управління поліції охорони в Херсонській області на картковий рахунок 8425,26грн. суму грошового забезпечення, нарахованого після звільнення зі служби 3.10.2018р. згідно наказу №378 о/с, та у зв`язку із не нарахуванням та не виплатою при звільненні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій Управління поліції охорони в Херсонській області щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та незаконність, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами ч.2  ст. 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону №2262-ХІІ особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Аналогічне положення закріплено в абз.4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992р. №393 (далі - Порядок №393), за змістом якого військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Наведені положення пункту 10 Порядку №393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.
Системний аналіз наведених положень Закону №2262-ХІІ дає підстави для висновку, що ч.2 ст.9 цього Закону встановлює дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які мають право на пенсію та звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше.
Відповідно до пункту «б» ч.1 ст.1-2 Закону №2262-ХІІ особи, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, окрім інших, - особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач як поліцейський відповідає критерію пункту «б» ч.1 ст.1-2 Закону №2262-ХІІ і є особою, яка має право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що під словосполученням «які мають право на пенсію за цим Законом» необхідно розуміти, що це не ті особи, які набули право на призначення пенсії, а ті особи, які взагалі мають право на призначення пенсії при дотриманні умов визначених ст.2 цього Закону.
Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, зокрема, поліцейським та особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов`язане з наявністю 10 річної вислуги та звільненням з передбачених підстав, зважаючи на що ненабуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років вислуги.
Вищезазначене, узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного суду України від 26 червня 2019р. у справі №821/3762/15-а.
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та дійшов вірного висновку про те, що позивач, який має вислугу 15 років 4 місяці, набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Управлінні поліції охорони в Херсонській області 3.10.2018р. в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплати належної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби Управління поліції охорони в Херсонській області 3.10.2018р. згідно Наказу №378 о/с за повних 15 років вислуги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Разом з тим, розглядаючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було вірно зазначено, що оскільки в межах розгляду даної справи судом встановлено лише факт не нарахування та невиплати відповідачем належної позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні за ч.2 ст.9 Закону №2262-ХІІ, остаточного розрахунку з ним не було проведено, та у зв`язку з тим, що відсутні на час розгляду справи обставини сплати одноразової грошової допомоги при звільненні, після чого позивач набуває права на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, саме з моменту отримання на рахунок спірної грошової допомоги, на час розгляду даної справи, у суду відсутні обставини остаточного розрахунку відповідача з позивачем при звільненні зі служби 3.10.2018р., у зв`язку з чим, дані позовні вимоги не підлягають розгляду в межах даної справи та, відповідно судом не розглядаються заперечення відповідача з даного приводу, викладені у відзиві на позовну заяву. 
За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 3.10.2018р. по день ухвалення рішення у справі не підлягає розгляду та задоволенню, як така, що заявлена передчасно. 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  292,  311,  315,  317,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                                             
                       Судді:                                                                                  А.В. Крусян                                        

                                                                                                   О.В. Яковлєв