УХВАЛА
 
29 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 530/136/17
провадження № 51-595 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційні скарги засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 січня                                     2021 року.
У касаційних скаргах засуджені порушують питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційні скарги, Суд встановив, що їх подано без додержання вимог статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 427 КПК в касаційній скарзі наводиться обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Всупереч цих положень процесуального закону засудженими не наведено достатнього обґрунтування скарг для скасування оспорюваних судових рішень з підстав, передбачених частиною 1 статті 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. 
У касаційних скаргах, які по суті аналогічні за змістом, засуджені даючи власну оцінку доказам, наводять доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції. 
Відповідно до частини 1 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій саме норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені судом, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог статті 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин Суд вважає, що касаційні скарги необхідно залишити без руху, надати засудженим строк для усунення недоліків й роз`яснити, що для складання та подання касаційної скарги вони можуть скористатись правовою допомогою захисника. Право на правову допомогу захисника за рахунок держави гарантоване статтею 59 Конституції України, пунктом 3 частини 3 статті 42 КПК та пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Оскільки касаційні скарги не відповідають вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, постановив:
Касаційні скарги засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області                                       від 18 листопада 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 січня                                     2021 року, залишити без руху.
Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі, якщо недоліки касаційної скарги не будуть усунені в установлений строк, скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.     
Судді:

 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                             ОСОБА_3