Справа № 461/10315/20                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/356/21                 Доповідач: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Квятковського Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Квятковського Богдана Михайловича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (квартири не знає), м.Луцьк, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Згідно з постановою судді, 29 листопада 2020 року о 21 год. 20 хв. у м.Львові на пл. Міцкевича, 7/6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, різкі зміни забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Квятковський Б.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, суддя неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.
Зокрема, захисник звертає увагу на те, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях чітко і ствердно вказав на те, що від проходження медичного огляду не відмовляється, а бажає скористатись правовою допомогою адвоката під час проходження процедури медичного огляду для непорушення законних прав та інтересів.
Окрім цього, як зазначає адвокат, жодного належного та допустимого доказу факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду матеріали справи не мають.
Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2020 року серії ДПР18№418352 (а.с.1), з урахуванням даних рапорту поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП Рейтор А.В.(а.с. 5) 29 листопада 2020 року о 21 год. 12 хв. у м. Львові на пл. Міцкевича, 7/6, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідних графах, зазначивши при цьому, що не згоден з оцінкою працівників поліції щодо дій, вони відповідали ситуації, від огляду не відмовлявся, просив зачекати адвоката, щоб пройти огляд у його присутності.
Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3, 4), такі засвідчили, що 29 листопада 2020 року о 22 год. 15 хв. за адресою: вул.Кульпарківська, 95, м.Львів, вони були запрошені працівниками поліції на огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, у їх присутності даний водій відмовився заходити без адвоката пройти огляд.
Підставою для перевірки водія транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у тому числі на стан сп`яніння, стало порушення ним вимог п.8.4 ґ ПДР, а саме 29 листопада 2020 року о 21 год. 12 хв. він, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.33 «пішохідна зона» та здійснив виїзд в пішохідну зону.
Викладені в протоколі обставини стверджуються також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.2), на якому зафіксовано, що працівники поліції запропонували пройти огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився з мотивів бажання проходити такий в присутності захисника.
Перевіривши наявні у справі докази, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Посилання адвоката Квятковського Б.М. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а хотів такий проходити лише в присутності захисника, апеляційний суд не вбачає підставою для скасування рішення судді першої інстанції, оскільки водій відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Такий огляд водій повинен пройти незалежно від того, чи є в нього запрошений адвокат. А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Квятковського Богдана Михайловича в його інтересах – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                   Т.М. Урдюк