П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/381/21	

Категорія: 111010000          Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.
          Місце ухвалення: м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту: 11.02.2021 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                     – Ступакової І.Г.
при секретарі – Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Єфіменка Дениса Олеговича, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація", про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Єфіменка Д.О., третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація", про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №64027430 від 14 січня 2021 року. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що приватним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження на території м. Києва, оскільки вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Все рухоме та нерухоме майно також знаходиться за місцем реєстрації. Тобто, приватним виконавцем було перевищено межі своєї компетенції при прийманні до виконання виконавчих документів та відкритті виконавчого провадження. Щодо адреси АДРЕСА_2 , зазначений відповідачем у постанові про відкриття виконавчого провадження, то за цієї адресою позивачка не проживає, та він належить сторонній особі.
Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження може бути відкрито лише за місцем проживання або місцем знаходження боржника, або місцем знаходження майна боржника. Позивачка зазначає, що вона ніколи не проживала у м. Києві, не має там майна. Відповідач відзиву на позов не надав.
Від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Єфіменка Д.О., та третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" відзиву на позовну заяву не надходило.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Єфіменко Д.О. (вул. Кирилівська, 172, офіс 65, Київ, 04073) відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не додержано вимоги ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження його майна, тобто, відповідач прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців. За адресою, яка вказана у виконавчому написі як місце фактичного проживання, позивач ніколи не проживала та не проживає.
У відзиві приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Єфіменка Д.О. на апеляційну скаргу вказується на необґрунтованість апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.
Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
23 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. видано виконавчий напис №14424 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс інновація" заборгованості за кредитним договором в розмірі 18 207,16 гривень.
У виконавчому написі зазначено адресу проживання ОСОБА_1 – АДРЕСА_2 .
04 січня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження – №64027430.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку, виконавчий документ подано, зокрема, за місцем проживання (перебування боржника - фізичної особи) позивача, зазначеної стягувачем в заяві про відкриття виконавчого провадження та у виконавчому документі, на який розповсюджується діяльність приватного виконавця (відповідача по справі), що є достатнім для прийняття виконавчого документа до виконання, оскільки законодавством перевірка місцезнаходження боржника приватним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження не передбачена. У приватного виконавця відсутній обов`язок щодо перевірки правдивості викладених стягувачем відомостей про місце знаходження боржника.
Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 3 ч.1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону №1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених ст. 3 цього Закону.
Згідно з ч.2 ст. 24 Закону №1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника – фізичної особи, за місцезнаходженням боржника – юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VIII (далі Закон №1403-VIII).
Згідно зі ст. 1 цього Закону примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі – рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 23 Закону №1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Частинами 1 та 2 ст. 25 Закону №1403-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі Інструкція №512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.
Згідно з п.4 Розділу ІІІ Інструкції №512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених ч.4 ст. 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.
Пунктом 10 ч.4 ст. 4 Закону №1404-VIIІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Відповідно до п.5 Розділу ІІІ Інструкції №512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Згідно з п.10 Розділу ІІІ Інструкції №512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених ст. 24 Закону.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон №1404-VIII визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. В протилежному випадку – виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття його до виконання як такий, що пред`явлений не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 .
Місце реєстрації позивача в Миколаївській області також підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 23041-000427756-037-05 від 22 січня 2021 року.
Водночас, приймаючи виконавчий документ до свого виконання, відповідач виходив з того, що у виконавчому написі №14424 від 23 грудня 2020 року, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., вказано місце проживання боржника АДРЕСА_2 .
Натомість, будь-яких даних, які б підтверджували наявність майна у позивача у м. Києві, відповідачем до суду першої та суду апеляційної інстанцій не надано.
Таким чином, оскільки копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей щодо проживання/перебування позивача у м. Києві або наявності у нього там майна, що надавало б приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Єфіменку Д.О. підстави прийняти до виконання виконавчий напис та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання, судова колегія дійшла висновку щодо відсутності у відповідача правових підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №64027430 від 04 січня 2021 року щодо примусового виконання виконавчого напису №14424 від 23 грудня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 18 207,16 грн.
Судова колегія зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність в Законі України "Про виконавче провадження" норми, яка передбачає проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку відомостей, які зазначені у заяві стягувача, до відкриття виконавчого провадження, оскільки приватний виконавець, вирішуючи питання щодо прийняття виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, має перевіряти наявність або відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, в тому числі і пред`явлення виконавчого документу за місцем виконання.
Більше того, відсутність у Законі прямої вказівки на вчинення таких дій жодним чином не звільняє приватного виконавця від виконання вимог закону, зокрема, приписів Закону №1404-VIII та Закону №1403-VIII, щодо прийняття ним до виконання виконавчих документів саме за місцем проживання, перебування боржника – фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника в межах відповідного округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність.
За правилами ч.5 ст. 24 Закону №1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Однак, матеріали справи не містять відомостей про вчинення відповідачем дій, передбачених ч.5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження".
Судова колегія вважає, що вказана у виконавчому написі №14424 від 23 грудня 2020 року чи заяві стягувача інформація про проживання боржника, не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві, без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання боржника на час вчинення відкриття виконавчого провадження, адже, у протилежному б випадку, допускалося б можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (не підтвердженої доказами) задля штучної зміни виконавчого округу.
Таким чином, особливої уваги слід приділити необхідності встановлення дійсності адреси у випадку, коли документальні підтвердження її відповідності місцю проживання чи перебування відсутні.
Встановивши у даній справі, що передумовою прийняття оскаржуваного рішення про відкриття виконавчого провадження слугувало зазначення у виконавчому документі неналежної та взагалі сторонньої адреси боржника, суд вважає неприйнятним подальше провадження приватним виконавцем виконавчий дій за неналежним місцем виконання, адже всі подальші дії відбуватимуться всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження".
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції вирішив питання щодо судових витрат відповідно ст.ст. 139-143 КАС України. 
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Єфіменка Дениса Олеговича, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація", задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Єфіменка Дениса Олеговича №64027430 від 14 січня 2021 року про відкриття виконавчого провадження.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича (вул. Кирилівська, 172, офіс 65, Київ, 04073) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. за подачу адміністративного позову, у розмірі 681,00 (шістсот вісімдесят одну) гривню 00 коп. за подачу заяви про забезпечення позову, у розмірі 1 362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 коп. за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.