ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Ткаченко О.Є.                                                                                                       суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року                                                                                          Справа № 620/185/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                                Епель О.В., 
суддів:                                                       Карпушової О.В., Степанюка А.Г., 
за участю секретаря                               Сакевич Ж.В.,
позивача                                         ОСОБА_1 ,
представника відповідача                    Коленченка О.О.,
предстаника третьої особи                    Жежко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Чернігівської міської ради,
третя особа на стороні відповідача, 
яка не заявляє самостійні вимоги 
на предмет спору:           Управління житлово-комунального господарства 
Чернігівської міської ради

про                     визнання протиправними та нечинними пунктів рішення, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівської міської ради (далі - Відповідач) про визнання протиправним та нечинними:
- п. 9.2.28 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова в редакції, затвердженій рішенням Чернігівської міської ради № 49/VII-2 від 24.12.2019, в частині заборони надавати послуги - на усій території міста, окрім спеціально призначених для цього місць, без відповідних дозвільних документів;
- п. 9.2.32 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова в редакції, затвердженій рішенням Чернігівської міської ради № 49/VII-2 від 24.12.2019, в частині заборони виводити коней тощо за межі місця їх постійного утримання;
- п. 9.2.36 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова в редакції, затвердженій рішенням Чернігівської міської ради № 49/V11-2 від 24.12.2019, у частині заборони здійснення будь-якої діяльності з використанням тварин у громадських місцях з метою отримання прибутку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані Позивачкою пункти Правил благоустрою м. Чернігова відповідають правовим актам вищої юридичної сили і прийняті Відповідачем у межах наданих йому повноважень та в порядку, визначеному законодавством.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення її позову в повному обсязі.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог, Апелянтка наполягає на тому, що пунктом 9.2.28 Правил благоустрою м. Чернігова фактично заборонено надавати на всій території міста, окрім спеціально визначених місць,  послуги без відповідного дозволу.
Водночас, Апелянтка стверджує, що суд першої інстанції здійснив неправильне тлумачення цієї норми, не виокремив її частини і вніс ще більше непорозуміння, ніж те, що існувало до цього спору.
Пункт 9.2.32 Правил благоустрою м. Чернігова, на думку Апелянтки, суперечить Правилам дорожнього руху, порушує її права як водія гужового транспорту, погонича тварин та вершника і фактично забороняє взагалі виводити сільськогосподарських тварин.  
Також Апелянтка зазначає, що пункт 9.2.36 Правил благоустрою м.  Чернігова, яким заборонено здійснення будь-якої діяльності з використанням тварин у громадських місцях, суперечить її підприємницькій діяльності, порушує її права на здійснення такої діяльності та встановлює, як вважає Апелянтка, непередбачені законодавством обмеження на здійснення окремих видів господарської діяльності.
З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021, 17.02,2021, 30.03.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи про необґрунтованість доводів Апелянтки та правильності висновків суду першої інстанції.
При цьому, у своєму відзиві Відповідач зазначає, що оскаржуваний Позивачкою пункт 9.2.28 Правил благоустрою м. Чернігова стосується виключно здійснення діяльності з надання послуг саме у тимчасових спорудах, а не взагалі будь-якої діяльності, та використання об`єктів благоустрою міста.
Також Відповідач зазначає, що пункт 9.2.32 Правил не обмежує права Позивачки як водія гужового транспорту, погонича тварин або вершника при пересуванні дорогою, відповідно до ПДР.
Крім того, Відповідач вважає, що пункт 9.2.36 Правил не порушує права Позивачки, видом підприємницької діяльності якої є перевезення пасажирів.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 15.11.2010 зареєстрована фізичною особою-підприємцем. 
Видами діяльності Позивачки є розведення коней та інших тварин родини конячих (код КВЕД 01.43); інша діяльність у сфері спорту (основний) (код КВЕД 93.19); організування інших видів відпочинку та розваг (код КВЕД 93.29); інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у (пасажирські перевезення транспортними засобами з використаним людської або тваринної сили) (код КВЕД 49.39).
У своїй власності Позивачка має коней різних порід та підпорід, в тому числі порід поні та підпорід віслюків/мулів/лошаків.
Відповідно до Плану діяльності Чернігівської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2019 рік, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 26.10.2018 № 35/VII-21, з метою удосконалення нормативно-правового регулювання відносин у сфері благоустрою міста, належного утримання та раціонального використання його території, забезпечення чистоти та порядку в місті, управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради був розроблений проект рішення Чернігівської міської ради «Про затвердження Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова в новій редакції».
Вказаний проєкт рішення та аналіз регуляторного впливу цього акта 20.11.2019 були оприлюднені на офіційному web-порталі Чернігівської міської ради за електронною адресою: www.chernigiv-rada.gov.ua у розділі «Публічна інформація», підрозділ «Регуляторна політика».
Протягом встановленого строку щодо проєкту регуляторного акта були одержані зауваження і пропозиції від підприємств, установ, організацій, громадян, які відповідно до встановленого законом порядку були розглянуті та частково враховані розробником, в тому числі такі пропозиції і зауваження були отримані від позивачки та надана відповідь за наслідками їх розгляду
Для вдосконалення нормативно-правового регулювання відносин у сфері благоустрою міста, належного утримання та раціонального використання його території, забезпечення чистоти та порядку в місті, Чернігівська міська рада рішенням від 24.12.2019 № 49/VII-2 затвердила Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова.
Вказані Правила благоустрою були опубліковані на офіційному вебпорталі Чернігівської міської ради www.chernigiv-rada.gov.ua в розділі «Публічна інформація» - «Рішення міської ради» та в друкованому ЗМІ (газета «Весть» від 02.01.2020 №1) (https://cheline.com.ua/news/society/viduchora-u-chernigovi-pochali-diyati-novi-pravila-blagoustroyu-198575).
З 02.01.2020 в м. Чернігові вступили в дію зазначені оновлені Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова.
Вважаючи, що пункти 9.2.28, 9.2.32 та 9.2.36 в частині Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова, затверджені рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2019 №  49/VII-2 в новій редакції, порушують закони України та гарантовані Конституцією України її права як громадянина та як фізичної особи-підприємця на підприємницьку діяльність, на працю, право пересування вулицями міста на належному їй на праві власності гужовому транспорті, Позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97), «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV), «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV), «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закон № 2806-IV), «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV (далі - Закон № 3447-IV), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №  2862-IV (далі - Закон № 2862-IV), Правилами благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова, затвердженими рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2019 № 49/VII-2 (далі - Правила № 49/VII-2), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
У частині першій статті 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно з п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97 виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 59 Закону № 280/97 передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Статтею 1 Закону № 1160-IV регламентовано, що регуляторний акт це:
- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;
- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;
- регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;
- регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Процедуру прийняття регуляторного акта визначено Законом № 1160-IV.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1160-IV забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає, крім іншого: підготовку аналізу регуляторного впливу; оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю.
Громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право, зокрема: подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю (ст. 6 Закону№ 1160-IV ).
Стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.
Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій (ст. 8 Закону № 1160-IV). 
Згідно з визначенням термінів, закріплених у ст. 1 Закону № 1160-IV, аналіз регуляторного впливу - це документ, який містить обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.
Відповідно до статті 9 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.
Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.
Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.
Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.
Регуляторні акти, прийняті центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, територіальними органами центральних органів виконавчої влади, державними спеціалізованими установами та організаціями, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації, визначених Кабінетом Міністрів України, не пізніш як у десятиденний строк після їх державної реєстрації або прийняття та підписання (ст. 12 Закону № 1160-IV).
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону № 1160-IV повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою.
Згідно зі ст. 5 Закону № 2807-IV управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону № 2807-IV, належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.
Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.
Типові правила благоустрою території населеного пункту затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 310 від 27.11.2017.
Рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2019 № 49/VII-2 було затверджено Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова.
У пункті 1.1 Правил благоустрою м. Чернігова визначено, що ці Правила встановлюють вимоги щодо благоустрою території населеного пункту, містять загальнообов`язкові норми, що регулюють належне утримання та раціональне використання території міста, за порушення яких настає відповідальність, передбачена чинним законодавством України.
Правила благоустрою м. Чернігова розроблені на підставі вимог чинного законодавства України, регулюють права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти та порядку в місті (пункт 1.2).
Згідно з пунктом 1.3 дія Правил благоустрою м. Чернігова поширюється на всю територію міста. Правила благоустрою м. Чернігова є обов`язковими для виконання усіма фізичними та юридичними особами на території міста.       
Відповідно до пункту 1.4 Правил благоустрій міста - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території міста з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Щодо пункту 9.2.28 Правил благоустрою м. Чернігова.
Пунктом 9.2.28 Правил благоустрою м. Чернігова заборонено організовувати встановлення та встановлювати тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності, здійснювати торгівельну діяльність, надавати послуги - на усій території міста, окрім спеціально призначених для цього місць, без відповідних дозвільних документів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2806-IV документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи (ч. 3 ст. 34 Закону №  2807-IV).
Згідно з п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону № 2807-IV на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом та самовільне встановлення об`єктів зовнішньої реклами, торговельних лотків, павільйонів, кіосків тощо.
Щодо пункту 9.2.32 Правил благоустрою м. Чернігова.
Пунктом 9.2.32 Правил благоустрою м. Чернігова заборонено виводити сільськогосподарських тварин (корови, свині, кози, вівці, коні тощо) та птицю (кури, гуси, качки тощо) за межі місця їх постійного утримання (за винятком випадків, обумовлених необхідністю доставки тварин, птиці у ветеринарну установу).
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 16 Закону № 2807-IV, яка встановлює обмеження при використанні об`єктів благоустрою, на об`єктах благоустрою забороняється, зокрема, випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях.
Законом № 3447-IV визначено, що до домашніх тварин належать собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі, а до сільськогосподарських тварин - тварини, що утримуються та розводяться людиною для отримання продуктів і сировини тваринного походження (ст. 1).
Відповідно до п. 1.10 ПДР:
- тротуар - це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;
- узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);
- учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному;
- транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Гужовий транспорт - це вид дорожнього (безрейкового) транспорту, як вантажного, так і пасажирського, в якому транспортні засоби (вози) приводяться до руху тваринами. Як тяглові тварини використовуються коні, воли, буйволи, віслюки, мули, собаки, олені та ін. 
Розділом 7 ПДР встановлені вимоги до осіб, які керують гужовим транспортом, і погоничів тварин, передбачено, що гужовий віз (сани) повинен бути обладнаний світлоповертачами: спереду білого кольору, ззаду - червоного (п. 7.2); перевозити людей гужовим транспортом дозволяється за наявності умов, які б виключали можливість перебування пасажирів за боковими та заднім габаритами транспортного засобу (п. 7.5); особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється (п. 7.7): а) рухатися по автомобільних дорогах державного значення (за можливості рухатися автомобільними дорогами місцевого значення); б) використовувати вози, не обладнані світлоповертачами, без ліхтарів у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості; в) залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх; г) вести тварин по дорогах з удосконаленим покриттям, якщо поруч є інші дороги; ґ) переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості; д) переганяти тварин через залізничні колії і дороги з удосконаленим покриттям поза спеціально відведеними місцями. Особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов`язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу (п. 7.8).
У пункті 11.14 ПДР передбачено, що рух по проїзній частині на велосипедах, мопедах, гужових возах (санях) і вершникам дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд. Поворот ліворуч та розворот дозволяється на дорогах з однією смугою для руху в кожному напрямку і без трамвайної колії посередині. Дозволяється рух по узбіччю, якщо це не створить перешкод пішоходам.
Відповідно до ст. 28 Закон № 3353-XII рух велосипедистів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, гужового транспорту та прогін погоничами домашніх тварин організовуються з використанням дублюючих шляхів, узбіч. На автомобільних дорогах державного значення такий рух обмежується.
Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 - 26.3 цих Правил (п. 11.13 ПДР).
У ст. 1 Закону № 2862-IV визначено, що автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.
Вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.
Щодо пункту 9.2.36 Правил благоустрою м. Чернігова.
Пунктом 9.2.36 Правил благоустрою м. Чернігова заборонено приводити тварин, окрім тварин супроводу - собак-поводирів, у приміщення магазинів, кафе та інших закладів громадського харчування (крім спеціалізованих магазинів для тварин, закладів « Pets friendly »), закладів освіти, культури, охорони здоров`я тощо, а також здійснювати будь-яку діяльність із використанням тварин у громадських місцях з метою отримання прибутку або з іншою метою.
Статтею 1 Закону № 3447-IV визначено, що тварини - біологічні об`єкти, що відносяться до фауни: сільськогосподарські, домашні, дикі, у тому числі домашня і дика птиця, хутрові, лабораторні, зоопаркові, циркові.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2807-IV, якою встановлені обмеження при використанні об`єктів благоустрою, на об`єктах благоустрою забороняється, зокрема, випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях (пункт 8).
Відповідно до пункту 1.4. Правил благоустрою м. Чернігова громадське місце - ті частини будь-якої будівлі, земельної ділянки, вулиці, водного шляху або інших місць, які доступні або відкриті для населення постійно, періодично або час від часу.
Об`єкти благоустрою - це території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки і культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. 
До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території у межах населеного пункту (визначення об`єктів благоустрою відповідає ст. 13 Закону № 2807-IV).
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 2807-IV дає визначення, що територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.
Висновки суду апеляційної інстанції.
1. Отже, законодавством регламентовано повноваження органів місцевого самоврядування встановлювати вимоги щодо благоустрою території відповідного населеного пункту з метою її належного утримання та раціонального використання, за порушення яких настає відповідальність, передбачена чинним законодавством України.
Зазначені повноваження реалізуються органами місцевого самоврядування шляхом затвердження правил благоустрою населеного пункту за процедурою, визначеної чинним законодавством. 
2. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Правила благоустрою м. Чернігова, зокрема в частині пунктів 9.2.28, 9.2.32, 9.2.36, були затверджені рішенням Чернігівської міської ради відповідно до Плану діяльності Чернігівської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на 2019 рік, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 26.10.2018 № 35/VII-21, з дотриманням визначеної законодавством процедури (Відповідачем було заздалегідь оприлюднено проєкт Правил, отримано зауваження та пропозиції від підприємств, установ, організацій, мешканців міста, зокрема від  Позивачки, які були розглянуті та частково враховані радою та на які надано відповіді; проведено аналіз проєкту цих Правил та здійснено їх обговорення).
3. Щодо оскаржуваного Позивачкою пункту 9.2.28 Правил колегія суддів зазначає, що такий пункт стосується надання послуг на території м. Чернігова з використанням тимчасових споруд (торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності, торгівельної діяльності та надавання послуг), що відповідає вищенаведеним законодавчим актам, зокрема нормам Законів № 2806-IV, № 2807-IV.
Разом з тим, пунктом 9.2.28 Правил не встановлено обов`язку суб`єктів підприємницької діяльності  щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, як на тому наполягає Апелянтка, а лише фактично передбачено використання об`єктів благоустрою міста при проведенні певних видів діяльності лише за наявності довільних документів, отримання яких передбачено чинним законодавством України, що безпосередньо узгоджується з п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 16 Закону № 2807-IV.
Доводи Апелянтки про те, що суд першої інстанції здійснив неправильне тлумачення оскаржуваного нею пункту 9.2.28 Правил, не виокремив його частини і вніс ще більше непорозуміння, ніж те, що існувало до цього спору, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.
При цьому, у контексті аналізу наведених доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що пунктом 9.2.28 Правил чітко врегульовано межі та порядок надання послуг на території міста Чернігова та прямо передбачено можливість надання послуг у загальному порядку (не в дозвільному режимі) у спеціально призначених для цього місцях.
З огляду на викладене, доводи Апелянтки щодо протиправності пункту 9.2.28 Правил, зокрема суперечливості актам вищої юридичної сили, є необґрунтованими та безпідставними.
4. Щодо оскаржуваного Позивачкою пункту 9.2.32 Правил колегія суддів зазначає, що цей пункт стосується виключно переміщення сільськогосподарських тварин поза межами їх постійного утримання.
Разом з тим, аналіз вищенаведених законодавчих приписів надає підстави стверджувати, що коні, в залежності від їх цільового використання за певних конкретних обставин, можуть мати правовий статус як сільськогосподарської тварини, так і гужового транспорту.
Так, у разі експлуатації коней безпосередньо як транспортного засобу для перевезення пасажирів, відповідно до ПДР, вони набувають правовий статус саме гужового транспорту. В інших випадках, наприклад, у разі розведення та/або використання коней для сільськогосподарських потреб, їх слід вважати сільськогосподарськими тваринами.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, підприємницька діяльність Позивачки полягає у наданні послуг перевезення осіб на конях (катання пасажирів у кибитці), тобто надання послуг, в яких коні використовуються саме як гужовий транспорт, а не як сільськогосподарські тварини.
Крім того, безпосередньо у своїй апеляції Позивачка стверджує, що пункт 9.2.32 порушує її права саме як водія гужового транспорту, погонича тварин та вершника, але як зазначено вище, така норма врегульовує інші правовідносини.
Повно та всебічно аналізуючи доводи апеляційної скарги, судова колегія також зазначає, що обмеження Відповідачем місць, до яких дозволяється приводити сільськогосподарських тварин, не суперечить нормам чинного законодавства, а навпаки їм відповідає, зокрема вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Таким чином, Апелянткою не доведено протиправності оскаржуваного нею пункту 9.2.32 Правил благоустрою м. Чернігова.
5. Щодо оскаржуваного Позивачкою пункту 9.2.36 Правил в частині заборони здійснення діяльності з використанням тварин у громадських місцях з метою отримання прибутку або з іншою метою.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів звертає увагу на те, що як вже відзначалося вище підприємницька діяльність Позивачки полягає в надані послуг перевезення гужовим транспортом.
Разом з тим, у відповідності до вищенаведених законодавчих актів гужовий транспорт повинен використовуватися з дотриманням ПДР безпосередньо на дорогах та вулицях, але відповідно до ст. 1 Закону № 2862-IV, ані дорога, ані вулиця не є громадським місцем, а є лінійним комплексом інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.
Натомість, громадським місцем є частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення, у тому числі під`їзди, переходи, стадіони (Закону № 2899-ІV). 
Тож, пункт 9.2.36 Правил не перешкоджає здійсненню Позивачкою підприємницької діяльності з перевезення пасажирів гужовим транспортом, який у відповідності до вищенаведених законодавчих приписів не може використовуватися в громадських місцях.
Крім того, у контексті аналізу доводів Апелянти, судова колегія також зазначає, що громадські місця, зокрема, площі, парки, сквери, є об`єктами благоустрою, на яких поширюється встановлена ч. 1 ст. 16 Закону № 2807-IV заборона щодо випасання худоби, вигулювання та дресирування тварин.
Отже, пункт 9.2.36 Правил відповідає приписам чинного законодавства.
Аналізуючи всі доводи апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 19 травня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                                      А.Г. Степанюк