ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Херсон
номер справи: 650/42/21
номер провадження: 22-ц/819/869/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач)      Склярської І.В.,
суддів: Пузанової Л.В.,
Чорної Т.Г.,
секретар   Автонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2021 року  у складі судді Коваля В.О. в справі за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Петренко Тарас Володимирович до Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:
У січні 2021 року ОСОБА_2 який діє від імені ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , земельної ділянки загальною площею 2 га в контурі № НОМЕР_1 , згідно з викопіюванням із земель резервного фонду, розташованої на території Борозенської сільської ради (Борозенська сільська об`єднана територіальна громада) для ведення особистого селянського господарства, надане ОСОБА_4 у відповідності до розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 08 липня 2011 року № 444.
Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . На момент смерті йому належало право на отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки загальною площею 2 га в контурі № 3 згідно з викопіюванням із земель резервного фонду, розташованої на території Борозенської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 19.12.2014 після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу, спадщину після померлого прийняв його рідний брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_1 .
Позивачка, як спадкоємиця, виявила бажання завершити процедуру приватизації, розпочату ОСОБА_4 , у зв`язку з чим звернулася із відповідною заявою до Борозенської сільської ради (Борозенська сільська об`єднана територіальна громада), яка відмовила у праві на завершення оформлення документів для ведення особистого селянського господарства, про що було ухвалено рішення від 19.12.2019 № 1110. Нотаріусом також було відмовлено позивачці в підтвердженні її права на завершення процедури приватизації, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості реалізувати належне їй право, яке перейшло до неї у порядку спадкування за законом, а відтак невизнанням за нею такого права порушуються її права щодо набуття у власність успадкованої земельної ділянки після завершення процедури приватизації. Той факт, що позивачка успадкувала право на завершення приватизації вбачається із факту прийняття нею спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , якому на час смерті належало право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки та яке не припинилося, у зв`язку з його смертю.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2021 року  позов задоволено. Суд постановив: визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , земельної ділянки загальною площею 2 га в контурі № НОМЕР_1 згідно з викопіюванням із земель резервного фонду, розташованої на території Борозенської сільської ради (Борозенська сільська об`єднана територіальна громада) для ведення особистого селянського господарства, надане ОСОБА_4 у відповідності до розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 08 липня 2011 року № 444.
В апеляційній скарзі сільський голова Борозенської сільської ради Г.Л. Кузьміна просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_4 не завершив процедуру оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку зі смертю; виготовлений проект землеустрою не пройшов всю процедуру оформлення документації, Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області не був прийнятий наказ про затвердження проекту та передачі у власність земельної ділянки. У зв`язку з цим наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 134 від 05.06.2018 всі земельні ділянки, які не знаходились у приватній власності, та щодо яких не було наказів про передачу у власність були передані з державної у комунальну власність Борозенської сільської ради, в т.ч. і земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 . Зазначає, що судом першої інстанції застосовані норми матеріального права, які не регулюють спірні правовідносини, а саме Декрет КМ України.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сільської ради, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись на норми Земельного Кодекса України, Цивільного Кодексу України та правової позиції Великої Палати Верховного Суду виходив з того, що прийнявши спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який в свою чергу прийняв спадщину після померлого брата ОСОБА_4 , позивачка набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент смерті, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що:
       10 червня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до голови Великоолександрівської РДА з заявою про надання безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту із земель резервного фонду Борозенської сільської ради в контурі № 3; земельна ділянка отримується вперше.
       09 червня 2011 року сільський голова Борозенської сільської ради на ім`я голови Великоолександрівської РДА направив клопотання про не заперечення щодо передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Борозенської сільської ради ОСОБА_4 .
       08 липня 2011 року розпорядженням № 444 голови РДА «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Борозенської сільської ради у власність громадян ОСОБА_4 та іншим (всього 8 осіб) для ведення особистого селянського господарства»:
- надана згода на передачу безоплатно у приватну власність громадянам України ОСОБА_4 та іншим (8 осбі), зазначеним у списку, що додається, земельних ділянок загальною площею 15,0 га в контурі №3, згідно із викопіюванням, із земель резервного фонду, розташованих на території Борозенської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства;
- наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_4 та іншим (8 осіб), із земель резервного фонду, розташованих на території Борозенської сільської ради.
       Список громадян, про який зазначено в наведеному розпорядженні містить зазначення особи: ОСОБА_4 , № контуру – 3, площа земельної ділянки – 2, 00 га. 
       28 липня 2014 року за номером 02-09/2241 відділом Держземагенства у Великоолександрівському районі Херсонській області надана довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, щодо запроектування до відведення у приватну власність наведеної земельної ділянки ОСОБА_4 у тому числі без потреби її вилучення.
       18 листопада 2011 року ОСОБА_4 звернувся до МКПП «Агро-Експерт» з заявою в якій просив розробити проект землеустрою щодо наведеної земельної ділянки та в цей же день уклав з зазначеною юридичною особою договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян. 
       25 лютого 2015 року висновком №14 про погодження проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відділом Держземагенства у Великоолександрівському районі погоджено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000га із резервного фонду на території Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Строк дії висновку – 2 роки.
       Проте, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
       Отже, на момент смерті йому належало право на отримання безоплатно у приватну власність земельної ділянки загальною площею 2 га в контурі № 3 згідно з викопіюванням із земель резервного фонду, розташованої на території Борозенської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, надане йому у відповідності до розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 08 липня 2011 року № 444. 
       Матеріалами справи доведено, що після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу, спадщину після померлого прийняв його рідний брат ОСОБА_3 , який, як зазначено в довідці нотаріуса, прийняв спадщину, але не переоформив спадкових прав.
        ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
       Матеріалами справи також підтверджується, що у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .
       Судом також встановлено, що Борозенською сільською радою (Борозенська сільська об`єднана територіальна громада) було відмовлено позивачці у праві на завершення оформлення документів для ведення особистого селянського господарства, про що було ухвалено рішення від 19.12.2019 року № 1110.
Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що спадкодавцем ОСОБА_4 розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки.
Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі  № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.
Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано – право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Якщо видача державного акту на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.
Такий же висновок застосований у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 623/633/17.
Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.
Колегія суддів зауважує, що предметом цього спору є визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки.
Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3 , що був спадкоємцем після смерті брата ОСОБА_4 , то вважається, що позивачка набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_4 , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.
Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив, у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.
На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявні правові підстави для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації спірної земельної ділянки.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що позивачка втратила або не набула права на завершення приватизації земельної ділянки, та не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі.
Пояснення представників сільської ради про не проживання позивачки на території Борозенської сільської ради та не затвердження проекту землеустрою за життя спадкодавця, як підстав у відмові у визнанні права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, не є такими, що позбавляють позивачку у визнанні цього права.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,
постановив:
       Апеляційну скаргу Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області залишити без задоволення.
       Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді:                                                  Л.В. Пузанова

                                        Т.Г. Чорна

Повний текст судового рішення складено 26 травня 2021 року.

Суддя                                                  І.В. Склярська