ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 322/403/21 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/440/21                                                Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 ,за апеляційною скаргою останнього на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року, якою на
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00грн.

Згідно з постановою суду, 01 травня 2021 року о 15-12 год. ОСОБА_1 в районі будинку №30 по вул.Шевченка в с.Різдвянка Запорізького району Запорізької області керував мопедом «Leader», без д.з. в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що постанова суду є необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, судом не встановлено в повному обсязі обставини у справі. Вважає, що в основу постанови покладено неналежні докази, проте докази, які мають значення для правильного вирішення справи, суд безпідставно відхилив.
Вказує, що він на момент зупинки працівниками поліції не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкоголь ще вранці.
Вважає, що дії працівників поліції під час пропозиції пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер 6810 були неправомірними, оскільки встановлений у прилад мундштук був з порушенням цілісності упаковки та у працівників поліції був відсутній сертифікат відповідності і свідоцтво про державну реєстрацію вказаного приладу. Зазначеному факту судом не надано правильної оцінки.
На думку апелянта, працівники поліції під час його огляду порушили Інструкцію з використання алкотестеру Драгер 6810, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затвердження Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735 та тягне за собою визнання таких результатів дослідження недійсними.
Зазначає, що в порушення п.10 Розділу ІІ вказаної Інструкції йому не вручено копію Акту огляду, що свідчить про недотримання інспектором поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Також апелянт посилається на невідповідність вимогам Інструкції відеозапису з нагрудної камери працівників поліції.
Враховуючи викладене апелянт вважає, що дії працівників поліції щодо проведення огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам Інструкції №1452/735 та ст.266 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу серії ОБ №101843 від 01 травня 2021 року; роздруківкою з алкотестеру Драгер 6810, відповідно до якого результат тесту становить 2,57‰; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, нестійкої ходи та тремтіння кінцівок рук, проведено огляд за допомогою DragerALKOTEST 6810 ARAM 3563, результат огляду сп`яніння позитивний 2,57‰, ОСОБА_1 від підпису акту відмовився; довідкою, відповідно до якої у ОСОБА_1 відсутня повторність за ст.130 КУпАП, посвідчення водія НОМЕР_1 від 03 жовтня 2007 року не вилучалось та знаходиться у власника.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах. 
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, від пояснень відмовився, зазначивши, що підтримує всі доводи, викладені ним в клопотанні про закриття провадження у справі.
Суд першої інстанції в своїй постанові надав оцінку всім доводам ОСОБА_1 , заявленим на свій захист, повно і всебічно дослідив обставини справи на наявні докази та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що він на момент зупинки працівниками поліції не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкоголь ще вранці, спростовується окрім іншого відеозаписом, доданим до протоколу, з якого убачається, що ОСОБА_1 погоджувався із наявністю у нього запаху алкоголю з порожнини рота, а також не заперечував того факту, що вживав алкогольні напої, тому передбачав результати такого огляду. 
Доводи апелянта про те, що його огляд проводився за допомогою неякісного приладу, є непереконливими, оскільки нічим не підтверджуються, більш того, після проведеного огляду ОСОБА_1 не оспорював його результати та не виявляв бажання пройти огляд в медичному закладі. 
Твердження ОСОБА_1 про відсутність Сертифікату відповідності і Свідоцтва про державну реєстрацію приладу, за допомогою якого здійснено його огляд, не відповідають матеріалам справи, в т.ч. спростовуються відеозаписом події.
Так, на відеозапису VID210501-151358F зафіксовано, що перед початком проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, працівник поліції показав останньому Сертифікат калібрування приладу Drager Alcotest 6810, а також Свідоцтво про повірку вказаного приладу.
До протоколу серії ОБ №101843 від 01 травня 2021 року, складеного щодо ОСОБА_1 , також долучено копію Сертифікату калібрування алкотестера Drager Alcotest 6810 ARAM-3563, дата калібрування 04 червня 2020 року, а також Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2241, яке чинне до 04 червня 2021 року на газоаналізатор Alcotest 6810 ARAM-3563.
Отже, порушень при проведені огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не вбачається.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівники поліції під час огляду ОСОБА_1 діяли у відповідності до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затвердження Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735.
Процесуальні права ОСОБА_1 роз`яснені. 
Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що йому не надано копії Акту огляду, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Згідно з відеозаписом, ОСОБА_1 відмовився від підпису вказаного Акту, його дії свідчили про небажання отримувати будь-які документи, складені працівниками поліції, так само як і підписувати їх. 
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.
З доводами апеляційної скарги про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом, суд апеляційної інстанції також не погоджується.
Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
ОСОБА_1 не заперечується той факт, що події, які зафіксовані цим записом, відбувалися в дійсності. Відеозапис події, яка відбувалась 01 травня 2021 року за участю ОСОБА_1 , міститься на двох дисках та складається з шести відео файлів, на яких зафіксовано ввесь перебіг події від початку переслідування та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Більш того, цей запис не є єдиним доказом в справі та узгоджується з іншими доказами.
Твердження апелянта про невідповідність вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону є безпідставними та суперечать змісту самого протоколу, який складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої постанови. 
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року, стосовно  ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 322/403/21