ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/686/21 Справа № 201/941/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 травня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року стосовно 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює водієм ТОВ «Стартокс», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 
за участю:
захисника                                                 Самухи В.О.
потерпілого                                                  ОСОБА_1 
представника потерпілого                                Андрієнко В.А.
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 16 січня 2021 року о 17 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 26 по вул. Пісаржевського зі сторони вул. Полігонна в напрямку вул. Чернишевського в м. Дніпрі, де, під час виїзду з перехрещення проїзних частин, опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Мазда», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався назустріч зі сторони вул. Чернишевського, після чого автомобіль «Мазда», д/н НОМЕР_2 , продовжив некерований рух ліворуч та зіткнувся з автомобілем «Шевролет», д/н НОМЕР_3 , що був припаркований водієм ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.5 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати постанову суд першої інстанції та винести нову постанову якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вважає, що висновки суду щодо механізму ДТП та траєкторії руху автомобіля «Сітроен» під керуванням ОСОБА_4 не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема зазначає, що автомобіль «Сітроен» рухався по зустрічній смузі руху де і сталося зіткнення з його автомобілем. Зауважує, що ОСОБА_2 рухався по зустрічній смузі ще до того, як на його шляху виникли перешкоди у виді припаркованого автомобіля і сміттєвого баку, що залишилось позу увагою суду першої інстанції. Також на думку апелянта, суд дав неналежну оцінку відеозапису з відеореєстратора його автомобіля. 
Крім того, зазначає, про безпідставність висновків суду про його винуватість в порушенні вимог 12.3 ПДР і відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, посилається на висновки експертного дослідження від 22.01.2021 року № 19/104/-9/2д/3, який суд не взяв до уваги, предметом якого було, зокрема і наявність у нього технічної можливості уникнути зіткнення. 
Не приймаючи до уваги висновок експертного дослідження, суддя послався на ту обставину, що дослідження було проведено на підставі лише схеми місця ДТП та відеозапису з відео-реєстратора його автомобіля, не було враховано пояснення водія ОСОБА_2 , що свідчить на думку суду, про однобокість проведеного дослідження.
Не погоджуючись з таким висновком судді першої інстанції, ОСОБА_1 зазначає, що пояснення водіїв-учасників ДТП є суб`єктивною думкою кожного водія, в той час як відео з відео-реєстратора автомобіля є фактичним відображенням події, що мала місце перед та під час ДТП. Цей доказ містить у собі інформацію про час, швидкість та відстань, які й стали вихідними даними для спеціаліста, який має спеціальні знання для проведення розрахунків технічної можливості кожного автомобіля уникнути зіткнення. При цьому, звертає увагу суду, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються виключно на схемі місця ДТП та відеозапису з відео-реєстратора його автомобіля.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Андрієнко В.А. підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, а справу направити на експертизу. 
В судовому засіданні захисник Самуха О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав постанову суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення. 
Потерпілий ОСОБА_3 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі. 
       Судом першої інстанції, при винесені постанови стосовно ОСОБА_2 вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, а його висновки про недоведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають матеріалам справи.
Так, апеляційний суд погоджується з правовою оцінкою суду першої інстанції відеозапису з реєстратора, встановленого на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 та схемі місця ДТП і вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень п. 10.5 ПДР України і що дана подія ДТП не є наслідком порушення ним цього пункту Правил дорожнього руху. 
У випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен з водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні наслідку. 
Як слідує з відеозапису та схеми місця ДТП, водій ОСОБА_5 , рухаючись зі швидкістю, яка явно не відповідала дорожній обстановці та погодним умовам, виявивши автомобіль «Сітроен», під керуванням ОСОБА_2 , хоча й вжив заходи для зупинки транспортного засобу (відеозаписом підтверджено характерний звук гальмування), проте вивернув кермо вліво, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу, а саме смугу руху водія ОСОБА_2 .
Так, згідно зі схемою ДТП та фотознімками, які долучені до матеріалів справи видно, що локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів свідчить, що зіткнення відбулось правою передньою частиною автомобіля «Сітроен» та правою передньою частиною автомобіля «Мазда», тобто автомобіль «Мазда» повністю виїхав на смугу руху автомобіля «Сітроен», у зв`язку з чим їх траєкторії перетнулись. 
Апеляційний суд вважає обґрунтованими твердження суду першої інстанції, що на ділянці дороги де сталося ДТП відсутня дорожня розмітка, що поділяє зустрічні потоки руху та визначає кількість смуг на проїзній частині в одному напрямку, у зв`язку з чим самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними визначається середина проїзної частини. При цьому в даній дорожній обстановці вибір смуги руху був здійснений правильно водієм ОСОБА_2 , який, враховуючи наявність перешкод понад правим краєм проїзної частини за його напрямку у вигляді припаркованого автомобіля «Шевролет», д/н НОМЕР_3 , котрий розташовувався на відстані близько 2 м. від правого краю проїзної частини, та сміттєвих баків за ним, не мав змоги іншим чином повернути ліворуч та продовжити рух далі по вул. Пісаржевського в м. Дніпрі, звідки йому назустріч виїхав водій ОСОБА_1 . 
При цьому, апеляційний суд враховує фотознімки з місця події ДТП після зіткнення транспортних засобів, на одному з яких видно, як автомобіль об`їжджає автомобіль «Сітроен» «а.с. 34», що свідчить наявність у водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливості роз`їхатись на даній ділянці дороги за умови прийняття водіями вправо.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає нелогічними пояснення та дії водія ОСОБА_1 в дорожній обстановці, що склалась, а саме виворот керма вліво та рух на зустрічну смугу для уникнення зіткнення транспортних засобів, оскільки саме такі дії й призвели до перетинання траєкторій руху автомобілів. 
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.5 ПДР, як таких, що знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням цією ДТП. 
Щодо доводів апеляційної скарги потерпілого про безпідставне неврахування судом першої інстанції висновку експертного дослідження від 22.01.2021 року № 19/104/-9/2д/3, то апеляційний суд погоджується із зазначеними в постанові висновками суду першої інстанції, крім того зазначає наступне. 
Зі змісту цього висновку не слідує, що спеціаліст брав в якості вихідних даних будь-яку інформацію із наданого йому відеозапису, а слідує, що всі вихідні дані отримані із заяви про проведення дослідження. Більше того, ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 10.5 ПДР, тоді як висновок спеціаліста не містить тверджень про порушення ОСОБА_2 цього пункту ПДР. Таким чином, цей висновок спеціаліста в будь-якому разі не може бути доказом порушення ОСОБА_2 п. 10.5 ПДР. 
Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість твердження суду першої інстанції про відсутність належних, достовірних та достатніх доказів порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.5 ПДР та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП або Інструкції під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_2 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено. 
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 251 КУпАП та спростовують доводи апелянта, що матеріалами доведено вину ОСОБА_2 у спричиненні цієї ДТП.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року стосовно  ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                          О.П. Піскун