Провадження № 33/4820/325/21 
Справа № 686/6184/21 Головуючий в 1-й інстанції Порозова І. Ю. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., за участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника – адвоката Леськова В.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника – адвоката Леськова В.С. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2021 року, - 
в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 

       За постановою судді, 28.02.2021 року о 00 годині 49 хвилин ОСОБА_1 в м.Хмельницькому по вул.Курчатова,10/1, в порушення п.2.9А Правил дорожнього руху  керував транспортним засобом «ВАЗ211540», номерний знак НОМЕР_1 будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager». Результат огляду-2,12‰. 

В апеляційній скарзі захисник – адвоката Леськов В.С. просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 не винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає постанову місцевого суду винесену з порушення норм матеріального та процесуального права. 
Вказує, що на момент вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, ст. 130 КУпАП зазнала змін і її дія не поширювалась на водіїв за керування транспортними засобами в стані сп`яніння або ж їх відмови від проходження огляду. Інкриміноване йому правопорушення з 01 липня 2020 року віднесене до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за таке діяння, втратила чинність.
Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . При цьому звертає увагу суду на те, що з даних відеозапису вбачається, що зупинки водія ОСОБА_1 взагалі не було. 
Посилається також на те, що в графі протоколу про адміністративне правопорушення «до протоколу додаються» наявні виправлення, а саме дата проходження тесту. Зазначає, що виправлення здійснювалось вже після того, як протокол вже було підписано ОСОБА_1 . 
Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, що є грубим порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння. 

       Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника – адвоката Леськова В.С., який підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

       Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції під час її розгляду зазначені вимоги закону виконав. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП. 

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 191793, відповідно до якого, 28.02.2021 року о 00 годині 49 хвилин ОСОБА_1 в м.Хмельницькому по вул.Курчатова,10/1, в порушення п.2.9А Правил дорожнього руху  керував транспортним засобом «ВАЗ211540», номерний знак НОМЕР_1 будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager». Результат огляду-2,12‰. (а.с.1)
Стан сп`яніння також об`єктивно підтверджується:
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків за допомогою спеціального засобу проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами проходження якого було встановлено наявність концентрації алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі в кількості 2,12‰ (а.с. 2);
- даними роздруківки тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» з показами 2,12 проміле (а.с. 3). 

Вина ОСОБА_1 також підтверджується письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», в результаті чого було виявлено стан алкогольного сп`яніння. 
Дані пояснення повністю узгоджуються даними відеозаписів події з нагрудних камер працівника поліції та відео реєстратора, встановленого у службовому автомобілі поліцейських, якими зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу. При цьому з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального засобу, результати 2,12 ‰ (а.с. 7)

Твердження апелянта щодо надуманої причина зупинки транспортного засобу, яка здійснена без будь-якої правової підстави, тобто вимоги працівників поліції є неправомірними, в тому числі і вимога про проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними. 
В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється факт керування транспортним засобом та процедура проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння в день зазначений у протоколі. 
За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях працівників поліції вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Також, є безпідставними доводи апелянта про можливість закрити провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що набрав чинності 01 липня 2020 року, яким було скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення.        
Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Під час апеляційного розгляду справи, обставини, на які посилається апелянт, не спростовують доведеності його провини, та не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Всі інші твердження апелянта з приводу процесуальних порушень під час складання стосовно ОСОБА_1 адміністративного протоколу є безпідставними, не спростовують його винуватості та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Також інші обставини, на які посилається апелянт, свого підтвердження не знайшли, спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, а також цілком вмотивовані в постанові суду першої інстанції з чим також погоджується апеляційний суд, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

Оцінивши зібрані по справі докази, у їх сукупності приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги не підтверджуються жодним доказом у справі. 
Під час перегляду справи, порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи. 

За таких обставин з врахуванням низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, постанова.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника – адвоката Леськова В.С – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду С.Д. Бережний