ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/2866/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року (суддя Сагун А.В.) у справі №340/2866/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м.Кропивницькому ради про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,- 

                                                     в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 , через уповноваженого представника, звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради, в частині виплати щорічної разової допомоги до 5 травня у розміру встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 №112 “Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань”;
- стягнути з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м. Кропивницькому ради на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу у розмірі 9 464,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що він є громадянином з інвалідністю другої групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю, внаслідок війни відповідно до ст.13  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказував, що отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі, що визначений Постановою КМУ від 19.02.2020 №112, а саме в сумі 3640 грн. Натомість, за позицією позивача, виплаті на його користь підлягала сума 13  104,00 грн., тобто 8 мінімальних пенсій за віком. Зазначав, що відповідачем під час здійснення даної виплати не враховано  рішення Конституційного Суду від 27.02.2020    року 3-р/2020,  що призвело до порушення прав позивача у вигляді значного зменшення розміру виплати до 5 травня. З цих підстав просив визнати дії відповідача протиправними та стягнути з останнього недоплачену частину допомоги у розмірі 9  464,00 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради, які полягають у зменшенні розміру разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 5 травня 2020 року;
зобов`язано Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік як особі з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” з урахуванням раніше виплаченої суми.
В задоволенні решти позовних вимог –відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з дня прийняття 27.02.2020     Конституційним Судом України рішення № 3-р/2020    у справі №1-247/2018(3393/18) у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для осіб з інвалідністю 2 групи внаслідок війни - вісім мінімальних пенсій за віком. З цих підстав суд дійшов висновку, що відповідач, здійснивши в 2020 році виплату позивачу грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж визначено Законом № 3551-ХІІ, порушив право останнього на отримання такої допомоги у належному розмірі.
Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд першої інстанції дійшов висновку, що в спірному випадку порушене право позивача має бути відновлено у спосіб зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” з урахуванням раніше виплаченої суми.   
Позивач, не погодившись з судовим рішенням в частині обраного способу захисту порушеного права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача недоплачену грошову допомогу у розмірі 9464,00 грн. За позицією скаржника в спірному випадку єдиним правильним способом захисту порушеного права позивача є стягнення з відповідача на його користь недоплаченої частини допомоги, оскільки, як вважає скаржник, це забезпечить повне поновлення порушеного права та унеможливить необхідність звернення до суду вдруге. 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації стосовно виплати щорічної разової допомоги до 5 травня. 
Листом від 19.06.2020 Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м.Кропивницькому ради повідомило про те, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня в 2020 році виплачена позивачу, як особі з інвалідністю 2 групи  внаслідок війни, у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112, а саме в сумі 3640,00 грн.
Не погодившись із виплатою допомоги у такому розмірі позивач, через уповноваженого представника, звернувся з даним позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Визначаючи межі перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що сторонами не оспорюється рішення суду першої інстанції в частині визнання права позивача на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а позивачем, з огляду на наведені ним аргументи та вимоги апеляційної скарги, судове рішення оскаржено в частині обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права. 
Отже, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, за наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції, на предмет його законної та обґрунтованості, в частині визначеного способу захисту порушеного права.
Так, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що вимоги про “стягнення” недоплаченої частини грошової допомоги та “зобов`язання перерахувати та виплатити” разову грошову допомогу (у розмірі, визначеному ст.13 Закону №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV) є двома різними способами захисту порушеного права (що, окрім іншого, передбачає відмінний механізм їх виконання/реалізації).
У спірному випадку позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача недоплаченої щорічної разової грошової допомоги  до 05 травня за 2020 рік.
Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що право вибору заявляти ті чи інші вимоги належить позивачу. В той же час, саме суд, який розглядає спір по суті, наділений повноваженнями щодо обрання із декілька можливих способів захисту права, одного, який відповідає суті спірним відносинам та який найбільш ефективно відновить порушене право.
У спірному випадку, суд першої інстанції, визнавши право позивача на разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, як то передбачено Законом №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV, також встановив, що у 2020 році позивачу разова грошова допомога до 05 травня не була виплачена (та, відповідно, і не була нарахована) відповідачем у визначеному Законом №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV розмірі.
Отже за умови того, що відповідачем разова грошова допомога до 05 травня за 2020 рік у визначеному Законом розмірі нарахована не була, а повноваженнями щодо нарахування разової грошової допомоги до 05 травня наділений відповідач, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту права у спірному випадку є зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу як особі з інвалідністю 2-ї групи внаслідок війни разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з урахуванням раніше виплаченої суми. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно обрано спосіб захисту порушеного права, який відповідає як суті спірних відносин так і забезпечує поновлення права позивача на виплату щорічної разової грошової до 5 травня у розмірі, що визначений Законом №3551-ХІІ в редакції Закону №367-ХІV.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції, в частині визначеного способу захисту порушеного права.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року по справі №340/2866/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України

          Повне судове рішення складено 10.06.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк