УХВАЛА

09 червня 2021 року  
Київ
справа №240/18457/20
адміністративне провадження №К/9901/19137/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури (прокуратури Житомирської області) щодо ненарахування їй з 27 березня 2020 року заробітної плати виходячи з розмірі посадового окладу начальника відділу (керівника підрозділу) обласної (регіональної) прокуратури, розрахованого відповідно до положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру»; 
- зобов`язати Житомирську обласну прокуратуру нарахувати їй заробітну плату (включаючи оплату часу відпусток) за період з 27 березня 2020 року по день постановлення судового рішення, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків і зборів) та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період, а також здійснювати подальше нарахування її заробітної плати як начальника відділу організаційного та правового забезпечення виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру»;
- звернути до негайного виконання рішення суду у частині виплати їй заробітної плати.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Не погоджуючись із судовими рішеннями Житомирською обласною прокуратурою подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Підстава касаційного оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року відповідає вимогам пункту третього частини четвертої статті 328 КАС (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подана з дотриманням порядку і строків касаційного оскарження, передбачених статтями 329, 331 КАС України. Підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Також разом з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про зупинення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року.
За правилами пунктів 2, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи та інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Відповідно до частини 4 статті 340 КАС України підготовчі дії, визначені пунктом 2 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи подати свої міркування та заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подана з дотриманням порядку і строків касаційного оскарження, передбачених статтями 329, 331 КАС України. Підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 327-331, 334, 338, пунктами 2, 5 частини першої, частиною другою та четвертою статті 340, КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за скаргою Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Витребувати із Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/18457/20.
Встановити десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Встановити десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання учасниками справи своїх міркувань та заперечень щодо поданого скаржником клопотання про зупинення дії судового рішення.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                   Л.О. Єресько

                                                                                                                             В.М. Соколов