ПОСТАНОВА 
Іменем України

30 березня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 385/834/20
провадження № 22-ц/4809/241/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач) 
        суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.
з участю секретаря: Демешко Л.В.
       Учасники справи:
       позивач   Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»; 
       відповідач ОСОБА_1 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2020 року, головуючого судді Гришака А.М., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обгрунування позову зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 28.06.2008.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Крім того посилається на те, що 27.06.2008 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000,00 грн.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Позивач посилається, що у зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20.05.2020 має заборгованість – 23682,84 грн., яка складається з наступного:
16828,34 грн. – заборгованість за тілом кредиту, в тому числі:
20,00 грн. – заборгованість за поточним тілом кредиту;
16808,34 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту;
0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками;
6854,50 грн. – заборгованість за простроченими відсотками;
0,00 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;
0,00 грн. – нарахована пеня;
0,00 грн. – нараховано комісії.
       Вказує, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язаннь і не сплачує заборгованість за кредитним договором.
Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 20,00 грн. заборгованості за тілом кредиту за договором № б/н від 27.06.2008 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
       Вирішено питання про розподіл судових витрат.
       Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Посилається в апеляційній скарзі, що позивач надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув.
Зазначив, що суд першої інстанції помилково виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між сторонами було дотримано вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Відмовляючи у стягненні відсотків по кредиту, суд допустив грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наносить фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки.
Вказує,що необхідність сплати боржником процентів кредитору передбачає ст. 169 Кодексу європейського договірного права — акта міжнародної приватно-правової уніфікації, одного з основних європейських кодексів цивільного права.
Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.
Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у стягненні процентів за користування кредитними коштами, чим порушив вимоги ст. 1046 та 1048 ЦК України.        
Також зазначив, що між сторонами досягнуто усі істотні умови договору.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах  доводів та  вимог апеляційної скарги, апеляційний суд  дійшов  висновку, що апеляційна  скарга підлягає частковому задоволенню  з  таких підстав.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки  щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.
Суд першої інстанції послався на те, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Дослідивши письмові докази, суд першої інстанції вважав встановленими обставини справи та відповідні їм правовідносини.
       Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції і вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 27.06.2008 (а.с. 44).
Із вказаної заяви вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано у користування кредитну картку (а.с. 43). 
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000,00 грн. (а.с. 42).
До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та копію Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 45-55).
З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.06.2008, станом на 20.05.2020 року вбачається заборгованість у розмірі – 23682,84 грн. (а.с. 21), яка складається із наступного:
16828,34 грн. – заборгованість за тілом кредиту, в тому числі:
20,00 грн. – заборгованість за поточним тілом кредиту;
16808,34 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту;
0,00 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками;
6854,50 грн. – заборгованість за простроченими відсотками;
0,00 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;
0,00 грн. – нарахована пеня;
0,00 грн. – нараховано комісії.
Випискою по картковому рахунку та довідкою про умови кредитування та обслуговування кредитної картки підтверджується, що відповідач отримав картку, яка неодноразово перевипускалася, з кредитним лімітом, який неодноразово збільшувався.
Вказаною випискою підтверджується періодичні зняття коштів з карток та їх погашення.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.05.2020 розмір основної заборгованості (тіло кредиту) по кредитному договору складає 16828,34 грн.
Отже, належними та допустимим доказами підтверджується, що відповідач отримував кредитні кошти на картковий рахунок і має заборгованість.
Крім тіла кредиту, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6854,50 грн. та 20,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту.
Колегія суддів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до підписаної відповідачем копії Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» сторони узгодили умови кредитування.
Заборгованість за тілом кредиту становить в розмірі 16828,34 грн., заборгованість по відсотках в 6854,50 грн. 
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.06.2008 в розмірі - 23662,84, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 16828,34 грн., заборгованість за простроченими відсотками – 6854,50 грн., а у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 20, 00 грн. слід відмовити. 
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» – задовольнити частково.
Заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2020 року – скасувати.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 червня 2008 року у розмірі 23662,84 грн. (двадцять три тисячі шістсот шістдесят дві гривні вісімдесят чотири копійки), яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 16828,34 грн., заборгованості за простроченими відсотками – 6854,50 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) судовий збір за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги у розмірі – 5255,00 грн.
В частині стягнення заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 20, 00 грн. – відмовити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

21.05.2021 - складено постанову 

Головуючий суддя                                                                         О.Л. Дуковський 

Судді                                                                                                       Л.М. Дьомич 
                                                                                                                
                                                                                О.А. Письменний