Ухвала                                                                  

15 квітня 2021 року
м. Київ
справа №554/690/17
провадження №51-1841ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
 
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено покарання: за ч. 2 ст. 309 КК – позбавлення волі на строк 3 роки 6  місяців; за ч. 1 ст. 311 КК – обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань  ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць 14 днів.
За ч. 1 ст. 306, ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК  ОСОБА_5 виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні даних кримінальних правопорушень.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Полтавським апеляційним судом вказаний вирок місцевого суду в частині виправдання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК та визнання ОСОБА_8 винуватим за ч. 2 ст. 309 КК скасовано.
Новим вироком від 01 лютого 2021 року постановлено вважати  ОСОБА_5 засудженим вироком Октябрського районного суду м.  Полтава від 05.10.2018 за ч. 2 ст. 309 КК до трьох років шести місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 311 КК  до двох років обмеження волі.
Цим же вироком апеляційного суду ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 307 КК  та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК  шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено  ОСОБА_5 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Не погоджуючись із вироком апеляційного суду, ОСОБА_4 оскаржив його у касаційному порядку.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та встановив, що її подано із порушенням ч. 4 названої статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. 
Статтею 50 КПК передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 
1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.      
Вказаних вимог закону, ОСОБА_4 не виконано, до скарги не додано документів на підтвердження повноважень захисника.
Окрім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК, касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник – у частині що стосується інтересів засудженого. 
З касаційної скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_4 є захисником засудженого ОСОБА_5 .
За таких обставин, вимога ОСОБА_4 про скасування вироку апеляційного суду, у тому числі і щодо  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суперечить положенням кримінального процесуального Закону.
Суд звертає увагу захисника, що клопотання про зупинення виконання судового рішення в частині конфіскації всього належного  ОСОБА_5 майна, відповідно до вимог ст. 430 КПК може бути вирішено після відкриття касаційного провадження.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Згідно зі ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3