Ухвала
09 червня 2021 року
м. Київ
справа № 686/280/17
провадження № 61-2685св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , житлово-будівельного кооперативу «Парадіз» про поділ майна подружжя, визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, стягнення коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно і майнові права, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Талалай О. І., Корніюк А. П., П'єнти І. В., від 12 січня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , житлово-будівельного кооперативу «Парадіз» (далі - ЖБК «Парадіз»), в якому просив виділити йому 
у власність: 1/2 частину нежитлового приміщення по 
АДРЕСА_1 ; 1/2 частину незавершеного будівництвом (100% готовності) гаража АДРЕСА_2 ; автомобіль Toyota Highlander Lux, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_1 просив виділити ОСОБА_2 у власність: 1/2 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 ; 1/2 частину незавершеного будівництвом 
(100% готовності) гаража АДРЕСА_2 ; автомобіль Volkswagen Tiguan, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Позивач за первісним позовом також просив визнати недійсними договір про відступлення права вимоги та переведення боргу за договором пайової участі в будівництві № П-8,9/11 від 24 листопада 2015 року, укладений 
30 травня 2016 року між ЖБК «Парадіз», ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , 
та договір відступлення права вимоги за договором пайової участі 
у будівництві № 38, 39/11 від 05 листопада 2015 року, укладений 30 травня 2016 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
Крім того, просив у порядку поділу спільного майна подружжя виділити кожному із подружжя у власність по 1/2 частині паєнагромаджень 
у ЖБК «Парадіз» у розмірі по 1 229 870 грн за договором пайової участі у будівництві № 38,39/11 від 05 листопада 2015 року і за договором пайової участі у будівництві № П-8,9/11 від 24 листопада 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на його користь компенсацію вартості 1/2 частини обладнання і товарно-матеріальних цінностей у магазині «Сонячне місто» 
у сумі 2 772 033 грн.
07 лютого 2017 року ОСОБА_2 пред`явила зустрічний позов до 
ОСОБА_1 , в якому просила визнати за нею право особистої приватної власності на паєнагромадження (пайовий внесок) на машиномісця, будівельний номер 8, проектною площею 18,62 кв. м, і будівельний номер 9, проектною площею 18,62 кв. м, загальною проектною площею 37,24 кв. м; транспортні засоби Toyota Highlander Lux, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; нежитлове приміщення, загальною площею 159,3 кв. м, по АДРЕСА_1 ; 93% нежитлового приміщення № 221, загальною площею 120, 2 кв. м, на другому поверсі у торговому центрі по АДРЕСА_3 . У порядку розподілу останнього об`єкта нерухомості виділити їй у власність 100 % нежитлового приміщення № 221.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, 
у складі судді Карплюка О. І., від 21 травня 2019 року у позові 
ОСОБА_1 відмовлено. 
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 70 % нежитлового приміщення № 221, загальною проектною площею 120,2 кв. м, яке знаходиться на другому поверсі у торговому центрі по АДРЕСА_3 , та залишено за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 30 % вказаного приміщення.
Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності 
на транспортні засоби: Toyota Highlander Lux, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; Volkswagen Tiguan, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; нежитлове приміщення, загальною площею 159,3 кв. м, по АДРЕСА_1 . 
У задоволенні іншої частини вимог зустрічного позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 2 772 033 грн відмовлено.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 січня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2019 року 
і додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2020 року задоволено частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 21 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Виділено у власність ОСОБА_1 майно, а саме: 1/2 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 159,3 кв. м; автомобіль Toyota Highlander Lux, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 520 000 грн.
Виділено у власність ОСОБА_2 майно, а саме: 1/2 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 159,3 кв. м; автомобіль Volkswagen Tiguan, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 350 000 грн.
Визнано недійсними: договір про відступлення права вимоги 
та переведення боргу за договором пайової участі в будівництві № П-8,9/11 від 24 листопада 2015 року, укладений 30 травня 2016 року між 
ЖБК «Парадіз», ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ; договір відступлення права вимоги за договором пайової участі у будівництві № 38,39/11 
від 05 листопада 2015 року, укладений 30 травня 2016 року між 
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
У порядку поділу спільного майна подружжя виділено: у власність 
ОСОБА_1 - 1/2 частину паєнагромаджень у ЖБК «Парадіз» у розмірі 
1 229 870 грн за договором пайової участі у будівництві № 38,39/11 
від 05 листопада 2015 року, укладеним між ЖБК «Парадіз» і ОСОБА_2 , 
з метою отримання у власність двокімнатної квартири, будівельний 
номер 38, проектною площею 102, 95 кв. м, на 7 поверсі та однокімнатної квартири, будівельний номер 39, проектною площею 63, 71 кв. м на 7 поверсі у багатоповерховому житловому будинку по 
АДРЕСА_4 та за договором пайової участі у будівництві 
№ П-8,9/11 від 24 листопада 2015 року, укладеним між ЖБК «Парадіз» 
і ОСОБА_2 , з метою отримання у власність машиномісць, будівельні номери 8 і 9, проектною площею по 18,62 кв. м кожне, у багатоповерховому житловому будинку по АДРЕСА_4 .
У власність ОСОБА_2 виділено 1/2 частину паєнагромаджень у ЖБК «Парадіз» у розмірі 1 229 870 грн за договором пайової участі у будівництві 
№ 38,39/11 від 05 листопада 2015 року, укладеним між ЖБК «Парадіз» 
і ОСОБА_2 , з метою отримання у власність двокімнатної квартири, будівельний номер 

АДРЕСА_4 та за договором пайової участі у будівництві № П-8,9/11 від 24 листопада 2015 року, укладеним 
між ЖБК «Парадіз» і ОСОБА_2 , з метою отримання у власність машиномісць, будівельний номер 8 і 9, проектною площею по 18,62 кв. м кожне, у багатоповерховому житловому будинку по 
АДРЕСА_4 .
У задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.
У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно і майнові права та виділення 
їй у порядку розподілу 100% нежитлового приміщення АДРЕСА_3 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці 
у вартості часток у спільному майні (транспортні засоби) у сумі 85 000 грн.
Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 січня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявниця зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального 
і процесуального права, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 265/5040/13-ц, від 18 грудня 2019 року у справі 
№ 522/1029/18, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року у справі 
№ 755/22171/15-ц, від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, 
від 05 грудня 2018 року у справі № 709/1133/16-ц, від 18 квітня 2019 року у справі № 341/3223/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі 756/14404/15-ц, 
від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, від 24 жовтня 2018 року у справі № 214/1520/15-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 456/828/17, 
від 16 грудня 2019 року у справі № 308/4390/18, у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , житлово-будівельного кооперативу «Парадіз» про поділ майна подружжя, визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, стягнення коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно і майнові права, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 січня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
        С. Ф. Хопта
 
        В. В. Шипович