П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1114/20	

                                                                                                                                    Головуючий першої інстанції Попов В.Ф.
                                                                                                     Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Херсон
                                                                                                           Повний текст судового рішення складений 21.10.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Горностаївської селищної ради Херсонської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -  

В С Т А Н О В И В:

29.04.2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Горностаївської селищної ради Херсонської області про визнання протиправним рішення від 26.02.2020р. №1426 щодо відмови йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари; зобов`язання надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою на виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари на території землі колишнього господарства «Дружба» і здійснити дії  щодо внесення до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно  відповідних змін стосовно належності земельних ділянок з кадастровими номерами 6522655100:03:001:0364 та 6522655100:03:001:0365.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2020р. відмовлено у задоволенні позову, оскільки оскаржуване рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 26.02.2020р. №1426 прийнято в порядку та у спосіб, передбачені Земельним кодексом України, що відповідає ч.2 ст.2 КАС України.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Апелянт посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 20.11.2018р., засвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І.О., йому належать права на земельні частки (паї) у загальній кількості 61,74га. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом є дійсним та підтверджує його право на земельні ділянки, а тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо безпідставності позову.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2018р. №246, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І.О., ОСОБА_1 є спадкоємцем прав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС №0152432, виданого на ім`я ОСОБА_3 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 28.04.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №530;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0152931, виданого на ім`я ОСОБА_4 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.01.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну на земельну частку (пай) за №603;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 01522965, виданого на ім`я ОСОБА_5 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №710;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0157481, виданого на ім`я ОСОБА_6 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №598;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Херсонської області, що належало спадкодавиці на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0152354, виданого на ім`я ОСОБА_7 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 28.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №532;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0157521, виданого на ім`я ОСОБА_8 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №589;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0158746, виданого на ім`я ОСОБА_9 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 28.04.1999р.  у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №539. /а.с.14-15/
14.01.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Горностаївської селищної ради Херсонської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари на території землі колишнього господарства «Дружба», на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №246 від 20.11.2018р. До вищезазначеної заяви додано: копію коду та паспорту; копію довіреності; копію свідоцтва про право на спадщину; копію паспорту, коду довіреної особи; копії сертифікатів у кількості 7 шт. /а.с.16/
Листом Горностаївської селищної ради Херсонської області від 25.02.2019р. №02-20/111 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який набрав чинності з 01.01.2019р., повноваження щодо розпорядження земельними ділянками передано до органів місцевого самоврядування. На даний час вищевказані земельні ділянки знаходяться в державній власності і не передані до Горностаївської селищної ради для права їх розпорядженням. На даний час провадиться роботи щодо їх передачі. Рішення про надання  вищевказаних земельних ділянок, часток (пай) може бути прийнято після врегулювання питання прийняття їх до комунальної власності Горностаївської об`єднаної територіальної громади. /а.с.17/
19.03.2019р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Горностаївської селищної ради Херсонської області  із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а.с.19/
Листом Горностаївської селищної ради Херсонської області від 15.04.2019р. №02-20/181 повідомлено ОСОБА_1 про виявлення невідповідності щодо прізвищ, вказаних у копіях сертифікатів на право на земельну частку (пай) з наданими списками членів КСП «Дружба». /а.с.20/
Крім того, листом відділу у Горностаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 06.05.2019р. повідомлено позивача про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0152432 видавався на ім`я ОСОБА_3 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0152931 видавався на ім`я ОСОБА_10 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №01522965 видавався на ім`я ОСОБА_5 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0157481 видавався на ім`я ОСОБА_6 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0152354 видавався на ім`я ОСОБА_7 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0157521 видавався на ім`я ОСОБА_8 ; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0158746 видавався на ім`я ОСОБА_9 . Повідомлено, що за наявною інформацією, всі вище вказані особи перебувають у списках членів КСП «Дружба» Горностаївського району Херсонської області. /а.с.23/
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.12.2019р. у справі №540/994/19 визнано протиправною бездіяльність Горностаївської селищної ради щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою на виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари; зобов`язано Горностаївську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектарах на території землі колишнього господарства «Дружба». /а.с.24-33/
Рішенням Горностаївської селищної ради Херсонської області від 26.02.2020р. №1426 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари на території землі колишнього господарства «Дружба», оскільки не подано свідоцтво про право на спадщину, додані до заяви два графічних матеріали з бажанням розташування земельних ділянок входять до складу сформованих земельних ділянок, які належать до державної власності; додані копії сертифікатів містять данні відносно осіб які померли до укладення договорів про купівлі-продажу права на земельну частку пай; зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай) ОСОБА_8 фактично є ОСОБА_11 і який отримав по вказаному сертифікату державний акт про право власності на землю та використовує землю. /а.с.34-35/
Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступних висновків.
За змістом  ст.3 Земельного кодексу України (надалі – ЗК України)  земельні відносини в Україні регулюються  Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Разом з тим, систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР (надалі – Закон України №280/97-ВР).
Згідно з ч.2 ст.4 ЗК України  завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Згідно з ч.1  ст.122 ЗК України  сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.
Згідно з ч.5 ст. 25 ЗК України особи, зазначені у ч.1 цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).
Частинами 10 та 11 наведеної статті визначено, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. №899-IV (надалі – Закон України №899-IV).
Приписами абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України №899-IV передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону №899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2018р. №246, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І.О., ОСОБА_1 є спадкоємцем прав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0152432, виданого на ім`я ОСОБА_3 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 28.04.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №530;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0152931, виданого на ім`я ОСОБА_4 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.01.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну на земельну частку (пай) за №603;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 01522965, виданого на ім`я ОСОБА_5 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №710;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0157481, виданого на ім`я ОСОБА_6 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №598;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0152354, виданого на ім`я ОСОБА_7 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 28.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №532;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0157521, виданого на ім`я ОСОБА_8 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 29.04.1999р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №589;
права на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових 8,82 (вісім цілих вісімдесят дві сотих) гектарах, розташовану в смт. Горностаївка, Горностаївського району Херсонської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0158746, виданого на ім`я ОСОБА_9 07.06.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області (право на яку було передано ОСОБА_2 16.03.2001р. за договором купівлі-продажу), зареєстрованого 28.04.1999р.  у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №539. /а.с.14-15/
Частинами 2-4 ст. 3 Закону №899-IV передбачено, що особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).
У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). (абз.2, 3, 9 ч.1 ст.5 Закону №899-IV).
Згідно положень ч.1 ст.3 Закону №899-IV, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.
Пунктами 16, 17 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадянам - власникам земельних часток паїв за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Пунктом 8 Перехідних положень ЗК України визначено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів,  сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому ст.ст.25 та 118  цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
З аналізу зазначених норм права випливає, що рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у розмірі земельних часток (паїв) належить до виключних повноважень відповідної місцевої ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. Рішення, дії або бездіяльність міської ради щодо надання земельних ділянок можуть бути оскаржені до суду.
Так, рішенням Горностаївської селищної ради Херсонської області від 26.02.2020р. №1426 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари на території землі колишнього господарства «Дружба». /а.с.34-35/
Водночас, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст.118 ЗК України.
Частиною 6 ст.118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
При  цьому, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише: 1)  невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, 2) прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, 3) генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Оскаржуване рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 26.02.2020р. №1426 вмотивоване тим, що позивачем не подано свідоцтво про право на спадщину, додані до заяви два графічних матеріали з бажаним місцем розташування земельних ділянок, яке входить до складу сформованих земельних ділянок, які належать до державної власності; додані копії сертифікатів містять данні відносно осіб які померли до укладення договорів про купівлі-продажу права на земельну частку пай; зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай) ОСОБА_8 фактично є ОСОБА_11 і який отримав по вказаному сертифікату державний акт про право власності на землю та використовує землю. /а.с.34-35/
Як вбачається з матеріалів справи, разом із заявами від 14.01.2019р. та 19.03.2019р. до Горностаївської селищної ради Херсонської області, ОСОБА_1 подавалася копія свідоцтва про право на спадщину. /а.с.16, 18/
Будь-яких доказів встановлення факту відсутності свідоцтва про право на спадщину при прийнятті вищезазначених заяв від ОСОБА_1 , відповідачем не надано.
А тому, колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на неподання ОСОБА_1 до вищезазначених заяв свідоцтва про право на спадщину.
В оскаржуваному рішенні від 26.02.2020р. №1426 Горностаївська селищна рада Херсонської області посилається на те, що до заяви додані два графічних матеріали з бажаним місцем розташування земельних ділянок, яке входить до складу сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами 6522655100:03:001:0364 та 6522655100:03:001:036, що перебувають у державній власності.
Разом з тим, листом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 01.04.2020р. №29-21-0.301-2108/2-20 повідомлено позивача про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6522655100:03:001:0364 та 6522655100:03:001:036, які розташовані на території  Горностаївської селищної об`єднаної громади Горностаївського району Херсонської області відносяться до земель колективної власності колишнього КСП «Дружба» (земельні частки (паї) на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ХС-IX, зареєстрованого 24.12.1993р. №6 та схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) по даному підприємству, погодженої рішенням Горностаївської районної ради від 27.09.2001р. №270. /а.с.36/
Пунктом 21 Перехідних положень ЗК України установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.
Отже, посилання суб`єкта владних повноважень на неможливість розпоряджання вказаними земельними ділянками у зв`язку з їх перебуванням у державній власності є безпідставним.
Також, в оскаржуваному рішенні від 26.02.2020р. №1426 Горностаївська селищна рада Херсонської області посилається на те, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХС №01522965 від 07.06.1999р., виданого на ім`я ОСОБА_5 , зазначено, що остання відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2001р. продала право на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , яка є покійною дружиною ОСОБА_1 , проте відповідно до інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Великолепетинському та Горностаївському районах ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХС №0157481 від 07.06.1999р., виданого на ім`я ОСОБА_6 , зазначено, що останній відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2001р. продав право на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , яка є покійною дружиною ОСОБА_1 , проте відповідно до інформації ПСП «Дружба» у списках на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Дружба» значиться ОСОБА_13 та згідно інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Великолепетинському та Горностаївському районах ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХС №0157521 від 07.06.1999р., виданого на ім`я ОСОБА_8 , зазначено, що останній відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2001р. продав право на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , яка є покійною дружиною ОСОБА_1 , проте згідно розпорядження Голови Горностаївської РДА від 17.05.2004р. №111-з за порядковим номером 141 значиться ОСОБА_11 , який скористався своїм правом на отримання у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) за рахунок колективної власності колишнього господарства «Дружба» та 23.03.2005р. отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХС №016993. 
Приписами абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України №899-IV передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.2 Закону №899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідачем надано до суду копії сертифікатів на право на земельну частку (пай): серії ХС №01522965 від 07.06.1999р., виданого на ім`я ОСОБА_5 , де зазначено, що остання відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2001р. продала право на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , яка є покійною дружиною ОСОБА_1 ; 
серії ХС №0157481 від 07.06.1999р., виданого на ім`я ОСОБА_6 , де зазначено, що останній відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2001р. продав право на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , яка є покійною дружиною ОСОБА_1 ; 
серії ХС №0157521 від 07.06.1999р., виданого на ім`я ОСОБА_8 , де зазначено, що останній відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2001р. продав право на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , яка є покійною дружиною ОСОБА_1 /а.с.97-98, 101/
Як вбачається з означених сертифікатів, вони зареєстровані 29.04.1999р. Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №№589, 598720.
Крім того, всі вони містять записи про передачу прав на земельну частку (пай) ОСОБА_12 , яка є померлою дружиною ОСОБА_1 , що засвідчено посадовою особою Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області.
20.11.2018р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №246, посвідчених приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І.О., ОСОБА_1 є спадкоємцем вищезазначених прав ОСОБА_2 /а.с.14-15/
Таким чином, ОСОБА_1 надавалися до Горностаївської селищної ради Херсонської області документи, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону №899-IV посвідчують право на земельну частку (пай), а саме сертифікати на право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право на спадщину.
Доводи відповідача про подання позивачем недостовірних сертифікатів на право на земельну частку (пай) приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Бережній І.О. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2018р. №246, та в подальшому  подання вказаного свідоцтва та сертифікатів до селищної ради з метою безплатного отримання земельної ділянки, колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.1301 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
У постанові Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі № 2-1316/2227/11, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що у ст.1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.72 та ч.2 ст.73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частинами 1-4 ст.73 КАС України  визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Колегія суддів вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належного доказу - рішення суду щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2018р. №246, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І.О., за яким ОСОБА_1 є спадкоємцем прав на земельні частки (паї), що придбані ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу.
Також, не надано до суду і інших доказів, зокрема, щодо визнання протиправними дій посадових (службових) осіб щодо посвідчення записів про передачу прав на земельні частки (паї) ОСОБА_12 , яка є померлою дружиною ОСОБА_1 у сертифікатах на право на земельну частку (пай), щодо видання свідоцтва про право на спадщину за законом та/або підроблення документів.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення від 26.02.2020р. №1426 Горностаївська селищна рада Херсонської області діяла не в порядку та у спосіб передбачені законодавством, а саме без наявності правових підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню. 
При цьому, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору  ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р. (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980р. під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що переглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання відмови у його наданні, регламентовано ч.6 ст.118 ЗК України.
Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.
В даному випадку не є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідача, а є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки позивач звертався до відповідача з питанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, проте відповідач протиправно надав ОСОБА_1 безпідставну відмову.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №825/602/17, від 26.02.2019р. у справі №802/721/18-а та від 05.03.2019р. у справі №2040/6320/18; від 02.07.2020р. у справі №825/2228/18.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості зобов`язання Горностаївської селищної ради  надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектарів.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року скасувати. 
Ухвалити у справі постанову, якою визнати протиправним та скасувати  рішення Горностаївської селищної ради Херсонської області від 26.02.2020р. №1426 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари. 
Зобов`язати Горностаївську селищну раду Херсонської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою на виділення у власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 61,74 умовних кадастрових гектари на території землі колишнього господарства «Дружба» з кадастровими номерами 6522655100:03:001:0364, 6522655100:03:001:0365.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.