Справа № 465/3350/19                                Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/573/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої - судді Копняк С.М.
суддів – Бойко С.М., Ніткевича А.В. 
               секретар Юзефович Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, постановлену в складі головуючого судді Кузь В.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Рікота» про встановлення факту припинення трудових відносин, -
                               
                                       в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся в суду із позовом про встановлення факту припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Рікота" 25.03.2019 на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року позовну заяву   ОСОБА_1 до Приватного підприємства"Рікота"про встановлення факту припинення трудових відносин, залишено без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.
Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, такою, що порушує законні права та інтереси позивача, зокрема право доступу до правосуддя і розгляд справи протягом розумного строку, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неповним встановленням обставин, що мають значення для розгляду справи. 
Вказує на те, що судом не було належним чином повідомлено позивача про дату, час та місце проведення судових засідань, що виключає можливість залишення позовної заяви без розгляду. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд встановив, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи, при чому суд лише констатував це як факт, не надавши йому аргументації. Окрім того, представником позивача було подано суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, та його представника, Разом з тим, у судовому засіданні 04.03.2020 року суд усно повідомив представника позивача, що явка позивача в судові засідання є обов`язковою, не пояснюючи при цьому причини прийняття такого рішення, та для яких саме пояснень явка позивача є обов`язковою. А в судовому засіданні 18.12.2020 року залишив позовну заяву без розгляду. 
З огляду на наведене, судом не було дотримано процедури постановлення ухвали про обов`язкову явку позивача для дачі пояснень, а сама ухвала, про залишення позову без розгляду є необґрунтованою та незаконною, так як відсутні підстави для її прийняття. 
Зазначає, що в судове засідання його представник не прибув у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, про що було направлено суду відповідне клопотання з викопіюванням з сайту судової влади та копію ордера на представництво інтересів. Відтак, висновки суду про ненадання представником позивача жодних підтверджуючих документів про участь в іншому судовому процесі не відповідають дійсності. 
В наступне судове засідання 18 грудня 2020 року ні позивач, ні його представник не могли прибути, у зв`язку із перебуванням представника в основній щорічній відпустці та знаходженням позивача на момент судового засідання за межами території України. Відповідну заяву про неможливість з`явитися в судове засідання та докази було надіслано представником позивача на електронну адресу суду 17.12.2020 з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності.
Звертає увагу також на те, що неналежне повідомлення судом учасників справи про дату та час судових засідань, не можна вважати повторною неявкою позивача в судове засідання 18.12.2020 року.
Просить також врахувати, що Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року на всій території України було введено карантин. З огляду на це, Радою суддів України було видано Рекомендації щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля забезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та корона вірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2270 грн.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Сторони, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Позивач та його представник подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки справа призначена до розгляду з повідомленням сторін без їх виклику, рішення про обов`язкову явку в судове засідання суду апеляційної інстанції не приймалось, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності.
У відповідності до приписів ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла входячи з такого. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала зазначеним вимогам закону не відповідає. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що протокольною ухвалою від 04.03.2020 року явка до суду позивача ОСОБА_1 визнана обов`язковою для дачі пояснень з приводу обставин справи, позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судові засідання призначені на 19.10.2020 року, 23.11.2020 року та 18.12.2020 року однак до суду не з`явився без поважних причин, у зв`язку з чим дійшов висновку, що неявка позивача перешкоджає вирішенню спору.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
За правилами ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За приписами ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.
У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повісткиі цій особі.
Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
       Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
       Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       За змістом вимог вказаних процесуальних норм, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, якщо при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату час та місце вказаних засідань та від позивача не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
       Термін "повторно", в розумінні зазначених норм процесуального закону, означає, що одна подія слідує за іншою та не розривається іншими однопредметними подіями. Тому тільки якщо двічі поспіль позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи та двічі поспіль не з`явився в судове засідання суд вправі залишити позов без розгляду.
       Перевіряючи явку в судове засідання учасників судового процесу, суд установлює,чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання у порядку, передбаченому цим Кодексом (частина друга статті 217 ЦПК України).
Встановлено, що протокольною ухвалою суду першої інстанції від 04.03.2020 року визнано явку позивача ОСОБА_1 для участі у розгляді справи обов`язковою. Відкладено підготовче судове засідання на 16.04.2020 року, про що повідомлений представник позивача (а.с. 117-120). Водночас, ОСОБА_1 повідомлено про прийняте судом рішення щодо його обов`язкової явки шляхом направлення поштового відправлення за адресою АДРЕСА_1 та, одночасно, через представника (а.с. 121). І хоч конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 126-127), важаться, що позивач належним чином повідомлений про наступну дату підготовчого засідання через свого представника. 
З ухвали про відкладення розгляду справи від 16.04.2020 року вбачається, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено на 18.06.2020 року, про що позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, оскільки хоч повідомлення і повернулося на адресу суду з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 151-152), однак із заяви про відкладення розгляду справи вбачається, що про судове засідання 18.06.2020 року був належним чином повідомлений представник ОСОБА_1 – адвокат Туркоцьо Н.І. (а.с.145).
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.10.2020 року.
Проте, позивач ОСОБА_2 в судове засідання 19.10.2020 року не з`явився. Він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки хоч повідомлення і повернулося на адресу суду з довідкою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 153-154), однак із заяви про відкладення розгляду справи вбачається, що про судове засідання 19.10.2020 року був належним чином повідомлений представник ОСОБА_1 – адвокат Туркоцьо Н.І.
19.10.2020 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 23.11.20 року. Позивач також був повідомлений про розгляд справи, призначеної на 23.11.2020 року, оскільки матеріали справи хоч і не містять про це повідомлення, проте, належним чином був повідомлений його представник ОСОБА_3 , від якого повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 160) і який знову просив про відкладення розгляду справи. 
Таким чином, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.10.2020 року. Позивач ОСОБА_1 через свого представника був повідомлений про визнання його явки в суд обов`язковою та про місце, дату і час проведення підготовчого судового засідання 16.04.2020 року і 18.06.2020 року, а також судового засідання 19.10.2020 року, 23.11.2020 року та 18.12.2020 року, проте в такі не з`являвся.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 дійсно двічі поспіль не з`явився в судові засідання, про які був належним чином повідомлений через свого представника. 
Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у заяві від 17 грудня 2020 року, представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Туркоцьо Н.І. просив здійснити розгляд справи без їх участі. 
       За наявності заяви про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, висновок суду про те, що позов слід залишити без розгляду оскільки позивач двічі поспіль не з`явився в судові засідання, не можна визнати обґрунтованим, оскільки такий не узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
       Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо залишення позову без розгляду є необґрунтованим та не відповідає нормам процесуального права, а тому відповідно до вимог статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Стосовно заявленого у апеляційній скарзі клопотання про покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу витрат між сторонами. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК). З аналізу наведеної норми вбачається, що чинним процесуальним законодавством не передбачено вирішення апеляційним судом питання розподілу судових витрат у разі скасування процесуальної ухвали суду першої інстанції. Указана процесуальна дія проводиться лише у разі зміни судового рішення або ухвалення нового.
Враховуючи скасування процесуальної ухвали суду першої інстанції, клопотання ОСОБА_1 про покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору не вирішується.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 04 червня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 259 ч. 6, 367, 368, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,- 
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У задоволенні вимоги про стягнення судового збору – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 04 червня 2021 року. 

Головуюча Копняк С.М. 
Судді: Бойко С.М.
Ніткевич А.В.