Справа № 349/409/21 
Провадження № 33/4808/293/21 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Окуневич М.В.
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Окуневич М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,- 
                                                     в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 2021 року о 16 год 33 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Jetta номерний знак НОМЕР_1 в с. Підгороддя по вул. Центральна Івано-Франківського району Івано-Франківської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння водія  проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.
Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник адвокат Окуневич М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у його діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що рішення суду є незаконним та прийнятим без з`ясування всіх обставин справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Окуневич М.В. зазначає, що оформлення працівником поліції адміністративних матеріалів не відповідають чіткій послідовності та зібрані з порушенням норм законодавства та не доводять вини ОСОБА_1 .
Вказує на те, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції була незаконною, а тому всі здобуті докази можна вважати неналежними та недопустимими доказами у справі. При цьому захисник послався на практику ЄСПЛ у відповідності до якої, якщо джерело доказів є неналежними, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.
Апелянт звернув увагу на те, що працівником поліції було не дотримано вимоги законодавства щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично не погодився із оглядом місці.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Окуневич М.В. зазначає, що працівник поліції здійснював тиск на ОСОБА_1 для отримання відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, що чітко прослідковується з відео. Наголошує, що огляд на стан сп`яніння проведено не у чіткій послідовності та порушено права водія на проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, як того вимагає відповідна Інструкція.
Апелянт стверджує, що спеціальний технічний засіб Драгер Алкотест 6810, який використовувався інспектором для визначення стану сп`яніння відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, що є причиною для визнання показників даного приладу недопустимими.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Окуневич М.В. зазначає, що з матеріалів справи не конкретизовано яким саме приладом проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. 
Показання свідків працівниками поліції були заготовлені завчасно у вигляду рукописної інформації про свідків та про особу щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення.
Вертає увагу на те, що пояснення свідків самі по собі не можуть бути використані у якості доведення вини особи у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння з огляду на те, що результати проведеного огляду неможливо використати у якості допустимого доказу вини. Також судом не було вжито заходів для допиту свідків у суді для перевірки законності проведення процедури огляду водія. 
Клопотання  захисту про виклик та допит свідків, в а також працівника поліції, витребування повної відеофіксацції  правопорушення судом було безпідставно відмовлено.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Окуневич М.В. звертає увагу на те, що постанова суду не відповідає вимогам КУпАП, що є істотним порушенням та підставою для скасування постанови суду
За наведених обставин просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Окуневич М.В. підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення  має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП,  містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП. 

Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Окуневич М.В. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа  "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки “право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення та інші. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №233724 від 05.03.2021 року ОСОБА_1 05 березня 2021 року о 16 год 33 хв. в с. Підгороддя по вул. Центральна Рогатинської ОТГ автодороги Т-14-17 керував транспортним засобом марки Volkswagen Jetta номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія  проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Тест позитивний 5 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським СРПП відділення поліції№4 м. рогатин сержантом поліції Максимів С.Р., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та  особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 
ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в суді м. Рогатина, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 ..
В протоколі зазначено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням їх анкетних даних та власноручними підписами свідків.
До протоколу про адміністративне правопорушення було додано матеріали адміністративної справи.
Працівниками поліції у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі. 
У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень по суті вчинення ним адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 було  ознайомлено із змістом протоколу під його підпис.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник адвокат Окуневич М.В. не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що останні порушили встановлений законом порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння і оформлення працівником поліції адміністративних матеріалів не відповідають чіткій послідовності. Вважає, що зібрані з порушенням норм законодавства докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції була незаконною, а тому всі здобуті докази можна вважати неналежними та недопустимими доказами у справі. 
Перевіряючи вищевказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Так, апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів. 
Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 було те, що він поза межами населеного пункту не користувався ближнім світлом фар та використовував на транспортному засобі самостійно встановлені додаткові світлові прилади, котрі не відповідали  конструкції транспортного засобу. 
Зокрема, до матеріалів справи долучено копію постанови  про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №091242 від 05.03.2021 року  (а.с.10), у відповідності до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за порушення вимог ст. 121 ч.1 КупАП.
Зі змісту відеозапису з відеореєстраторів працівників поліції, які долучені до матеріалів справи вбачається, що на транспортному засобі марки Volkswagen Jetta номерний знак НОМЕР_1   дійсно були встановлені світлові прилади, котрі не відповідали  конструкції транспортного засобу у виді підсвічення  номерного знаку.
Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції  наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .
Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), у відповідності до якого 05.03.2021 року о 16 год. 47 хв. було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, не чітке мовлення. Результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 5.0 % проміле. 
З даним результатом огляду ОСОБА_1 був ознайомлений та погоджувався із його результатом, про що свідчить його власноручний підпис в акті огляду. Огляд було проведено у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому зазначено дані свідків із їх підписами.
Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 ARCЕ-0197 (а.с.2)  тест №8478 в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу 05.03.2021 року о 16 год. 46 хв. було встановлено, що останній  перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 5.00 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 2). 
В роздруківці приладу Drager Alcotest 6810 ARCЕ-0197 зазначено, що останнє калібрування приладу було 06.10.2020 року, що свідчить про правомірність його використанні у проведенні огляду на стан сп`яніння.
В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-017110 чинне до 07.10.2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6810 ARCЕ-0197 (а.с.8), що свідчить про безпідставність сторони захисту адвоката Окуневича М.В. про невідповідність та незаконність приладу Драгер Алкотест 6810 у застосуванні огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП №4 м. Рогатин Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції С.Максимів (а.с.7), 05.03.2021 року близько 16 год. 33 хв. в с. Підгороддя по вул. Галицькій було зупинено ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з порушенням ПДР, а саме: керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкнення світла ближніх фар. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови, почервоніння обличчя. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на приладі Драгер з метою визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків, на що останній погодився, результат якого показав 5.00 % проміле. в рапорті зазначено, що після проведення вказаного огляду, ОСОБА_1 було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження відповідного огляду, на що останній відмовився. ОСОБА_1 були роз`яснені його права у відповідності до вимог закону та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову за ч.1 ст.121 КУпАП.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції  за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує т.в.о. начальника ВП №4 м. Рогатин Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.
Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.
До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 5.00 % проміле, про що свідки засвідчили власноручними підписами.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні . 
Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити  обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті. 
Апеляційний суд вважає безпідставним посилання на те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження водія на визначення стану алкогольного сп`яніння. 
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.
Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
З вищевказаних відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу та пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків.
Вищевказані дані відеозапису свідчать про безпідставність доводів апелянта про те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції  вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом Volkswagen Jetta номерний знак НОМЕР_1 , за порушення водієм ПДР України. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та порушення ним ПДР України, на підставі чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. 
Зі змісту відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу, працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, надання ОСОБА_1 для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, попереджено про здійснення відеофіксації у відповідності до вимог закону.
Так, працівник поліції попросив водія  надати для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування та повідомив про порушення ним Правил дорожнього руху.
Разом з тим, зі змісту відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю, звужені синиці, нечітке мовлення, хитання та запропоновано пройти огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.
Також, працівником поліції повідомлено, що у випадку відмови від проходження огляду, це буде розцінюватись у відповідності до вимог ПДР України як відмова від проходження огляду.
З вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер та повністю погодився з отриманим позитивним результатом і неодноразово визнавав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
На відеозапису чітко зафіксовано, що працівниками поліції були зупинені свідки і в їхній присутності правопорушник погодився пройти зазначений огляд. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 був ознайомлений із результатом проходження огляду 5.00 % проміле та йому було повідомлено про те, що вказаний результат значно перевищує допустиму норму. Неодноразово роз`яснювалось право не погодитись з результатом огляду на стан сп`яніння  який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу та пройти відповідний огляд у медичному закладі.  
До матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння  до Рогатинської ЦРЛ (а.с.6), з якого слідує, що ОСОБА_1 05.03.2021 року о 16 год. 49 хв., маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції долучених до матеріалів справи зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції, що він вживав спиртне, та розуміє про наслідки вчиненого ним правопорушення, розпитував у працівника поліції про наслідки ним вчиненого та розмір накладення на нього стягнення, просив його відпустити.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 також повідомив, що вживав алкогольні напої вранці  05 березня 2021 року, однак вважає, що отриманий позитивний результат огляду на стан сп`яніння є занадто високим, щоб відповідати дійсності. 
З змісту відеозапису вбачається, що жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено, натомість на відеозаписі зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції здійснювався тиск на ОСОБА_1 , у відповідності до чого дії працівників поліції слід вважати незаконними.
Так, з відеозаписів вбачається, що працівник поліції неодноразово запитував та встановлював у ОСОБА_1 його згоду на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинку транспортного засобу та в присутності свідків, про його згоду із результатом проведеного огляду 5.00 % проміле та  його бажання проїхати до медичного закладу для проведення відповідного огляду, на що останній категорично відмовився.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.  
Апеляційний суд вважає безпідставними твердження захисника адвоката Окуневича М.В. про те, що працівники поліції здійснювали тиск на водія з метою примусити його погодитись з результатом огляду на стан сп`яніння. 
За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
Наявність відповідного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу повністю погодився з встановленими результатами і не наполягав на проведенні огляду в закладах охорони здоров`я.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .
Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та накладено стягнення в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на наведене  підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП,-
                                                      п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника адвоката  Окуневич М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                             О.П. Васильєв