ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/14597/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 16.02.2021  року, (суддя суду першої інстанції Ільков В.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Дніпро,  повне судове рішення складено 16.02.2021 року, в адміністративній справі №160/14597/20  за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод»  до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Державної податкової служби України  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,- 
ВСТАНОВИВ:
           06 листопада 2020 року Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод»  звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби №0003205004 від 10 серпня 2020 року щодо завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 130467,00 гривень. 
          Адміністративний позов обґрунтовано тим, що згідно з висновком, викладеним в Акті, перевіркою встановлені такі порушення: - ст.192, п.198.1, п.198.2 ст.198, п. 200.1, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, шо охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що   зараховується   до   податкового   кредиту   наступного   звітного (податкового) періоду в квітні 2020 року на суму 130 467, 00 гривень. На думку позивача, висновки, викладені в Акті перевірки, листі про розгляд заперечень та у  рішенні ДПС є такими, що не відповідають фактичним обставинам і суперечать нормам чинного законодавства України. Зазначає, що доводи контролюючого органу згідно з Актом перевірки в розрізі кожного із вказаних в актів контрагентів фактично зводиться лише до таких висновків: відсутність належних основних фондів у контрагентів; за базами даних АІС “Податковий блок” відсутність придбання окремих товарів/робіт/послуг по ланцюгам постачання; відсутність необхідних трудових ресурсів у постачальників товарів (послуг) для виконання зобов`язань за договорами; відносно контрагентів по ланцюгам постачання, порушені кримінальні провадження; сумнівність походження окремих товарів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним  та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби №0003205004 від 10 серпня 2020 року щодо завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 130467,00 гривень.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції  Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з висновками, здійсненими в акті перевірки, посадовими особами відповідача 1, були встановлені взаємовідносини  ПАТ “ІНТЕРПАЙП НТЗ” з його контрагентами - постачальниками - ТОВ "НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ" (код 38677793), ТОВ "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633), здійснених  на підставі наданих до перевірки первинних документів, договорів, а також баз даних АІС Податковий блок, а саме: АІС “Картка платника”, АРМ “Автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України”, єдиний реєстр податкових накладних; підсистеми АІС “Податковий блок”: “Обробка ПЗ та платежів”, “Реєстрація ПП”, “Аналітична система”. Відповідно до  акту перевірки податковим органом встановлена нереальність господарських операцій позивача  з такими  контрагентами постачальниками - ТОВ "НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ" (код 38677793) та ТОВ "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633). На думку відповідача, нереальність (відсутність на меті фактичного здійснення) господарської операції з поставки товару підтверджується відсутністю потрібної кількості персоналу (як в штаті, так і найманого), виробничого обладнання, транспортних засобів, складських та офісних приміщень, основних фондів та інших необхідних активів, тощо.  На думку відповідача, податковий орган дійшов правомірних висновків про нереальність господарських операцій здійснених між позивачем та його контрагентами та відповідно порушення позивачем положень податкового законодавства. 
Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на доводи адміністративного позову, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Від відповідача на адресу суду також надійшли додаткові пояснення, в яких останній наголошує, що податковим органом під час перевірки встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Промислово-Будівельна компанія «Укртеплострой» та ТОВ «НВП Укрпромтехнологія» і позивачем та маніпулювання податковою звітністю з метою незаконного формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснень до апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказам по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 25.06.2020 року  по 16.07.2020 року посадовими особами Офісу великих платників податків ДПС було проведено результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» з питань перевірки формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року, яка оформлена актом від 17.07.2020 року №43/28-10-50-05-05-05393116.
Перевіркою встановлено такі порушення: стаття 192, пункту 198.1, пункту 198.2, статті 198, пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями, діючими в період, що охоплений перевіркою), внаслідок чого завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в квітні 2020 року на 130   467 грн..
На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення – рішення від 10 серпня 2020 року №0003205004, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 130   467 грн..
Не погодившись з податковим повідомленням – рішенням позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган дійшов необґрунтованого висновку про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування, відтак на думку суду податкове повідомлення – рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.187.1    ст.187 Податкового кодексу України    датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
          Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою   пунктом 193.1   статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
-          придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
-          придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
-          ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: 
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; 
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. 
У відповідності  з п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. 
Відповідно до п.    198.6    ст.    198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом    201.11    статті    201цього    Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього    Кодексу.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).
Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України – сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б)залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, від`ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об`єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов`язання) та від`ємником (податковим кредитом). Від`ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії - віднімання, і в силу дії об`єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.
Встановлені обставини справи свідчать, що у періоді, що перевірявся податковим органом, позивач мав взаємовідносини із такими товариствами, а саме: ТОВ "НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ" (код 38677793) та ТОВ "УКРТЕПЛОСТРОЙ" (код 38375633).
Щодо взаємовідносин позивача та ТОВ “НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ” (код за ЄДРПОУ 38677793), слід зазначити про таке. 
Згідно з матеріалами справи, до складу податкового кредиту позивачем включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ “НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ” за квітень 2020 року на загальну суму 501 508,61 грн., в т.ч. ПДВ - 83 584,77 гривень.
У ході проведення перевірки позивачем були надані первинні документи (прибуткові ордери, видаткові накладні, платіжні доручення, ТТН, сертифікати якості, гарантійні листи, заяви на відповідність), про що також зазначено в акті перевірки, та  договір №511180452 від 12.03.2018 року по взаємовідносинах з ТОВ “НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ”. 
Факт здійснення та реальність господарських операцій, які розглядалися відповідачем під час перевірки  підтверджується такими документами:  Договором №511180452 від 12.03.2018 року; додатками №80, 78, 81, 82 до Договору №511180452 від 12.03.2018 року; податковою накладною 2 від 01.04.2020;  прибутковим ордером №9294;  прибутковим ордером №7204; видатковою накладною №РН-0000143 від 01.04.2020 року; ТТН №08 від 01.01.2020 року; накладною №173108 від 01.04.2020 року; податковою накладною 1 від 01.04.2020 року, прибутковим ордером №9293; видатковою накладною №РН-0000142 від 01.04.2020 року;  податковою накладною 25 від 17.04.2020 року; прибутковим ордером №9326; видатковою накладною №РН-0000167 від 17.04.2020 року;  ТТН №10 від 17.04.2020 року; податковою накладною 3 від 01.04.2020 року;  прибутковим ордером №7205; видатковою накладною №РН-0000144 від 01.04.2020 року; податковою накладною 26 від 17.04.2020 року; прибутковим ордером №7261; видатковою накладною №РН-0000168 від 17.04.2020 року; сертифікатом якості ЗАТ “Мінський інструментальний завод”; листом №01/04-02 від 01.04.2020 року;  листом №01/04-01 від 01.04.2020 року; листом №17/04-01 від 17.04.2020 року; листом №17/04-02 від 17.04.2020 року; сертифікатом №128 від 13.03.2020 року; сертифікатом відповідності ООО “ТЕХНОКОР” від  01.04.2020 року (візз 01.04.2020 року); сертифікатом відповідності ООО “ТЕХНОКОР” (ввіз 17.04.2020 року);  сертифікатом якості від 08.08.2019 року;  заяви на відповідність ОАО “Львовский инструментальный завод” (ввіз 01.04.2020 року); заяви на відповідність ВАТ “Вінницький інструментальний завод” (ввіз 01.04.2020 року); заяви на відповідність ВАТ “Вінницький інструментальний завод” (ввіз 01.04.2020 року). 
Копії вищезазначених документів були долучені товариством до матеріалів справи. 
Встановлено, що на виконання умов договору №511180452 від 12.03.2018 року ТОВ “НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ” поставлено позивачу продукцію матеріально-технічного призначення.
  Детальна інформація наведена в Додатку № 9 до акту перевірки.
 У бухгалтерському обліку операції по взаємовідносинах позивача з ТОВ “НВП УКРПРОМТЕХНОЛОГІЯ” відображено такими проводками: Дт 20 “Запаси” Кт 631 “Розрахунок з постачальниками”; Дт 644 "Податковий кредит" Кт631 “Розрахунок з постачальниками”; Дт 631 “Розрахунок з постачальниками” Кт 311 "Поточний рахунок". 
 Розрахунки між підприємствами здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Відповідно до наданих товариством матеріалів, встановлено, що  розрахунки між позивачем та його контрагентом  були проведені. 
Також, встановлені обставини справ свідчать, що до складу податкового кредиту позивачем було включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" за квітень 2020 року на загальну суму 281 239,70 грн., в т.ч. ПДВ - 46 882,28 гривень. 
У  ході проведення перевірки позивачем було надано первинні документи (Акти приймання виконаних підрядних робіт (Форма КБ-2в), податкові накладні) та договір №20/1231 від 12.03.2020 року по взаємовідносинах з ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія УКРТЕПЛОСТРОЙ".
Факт здійснення та реальність господарських операцій, які розглядалися відповідачем під час перевірки  підтверджується такими документами:  Договором №20/1231 від 12.03.2020 року; Договірною ціною до Договору №20/1231 від 12.03.2020 року (Додаток №1/1); Договірною ціною до Договору №20/1231 від 12.03.2020 року (Додаток №1/2);  податковою накладною 1 від 20.03.2020 року;  довідкою про вартість виконаних робіт за квітень 2020 року по Договору№20/1231 від 12.03.2020 року;  актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року;  підсумковою відомістю-об`єкт: ТПЦ-5; податковою накладною 2 від 27.04.2020 року; довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року Стан 5-12 по Договору№20/1231 від 12.03.2020 року; актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року;  підсумковою відомістю Об`єкт: ТПЦ-4;
          Вказані документи долучені товариством до матеріалів справи.
Оплата контрагенту ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" за період, що перевірявся  здійснювалася в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.
У бухгалтерському обліку операції по взаємовідносинах позивача з ТОВ "Промислово-Будівельна Компанія "УКРТЕПЛОСТРОЙ" відображено такими проводками: Дт 234 "Капітальний ремонт"; Кт631 "Розрахунок з підрядниками "; Дт644 "Податковий кредит";  Кт 631 "Розрахунок з підрядниками ". 
Відповідно до наданих товариством матеріалів, встановлено, що  розрахунки між позивачем та його контрагентом  були проведені. 
Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
          У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення). 
Надані позивачем для підтвердження реальності здійснення господарських операцій,  первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов`язкові посвідчення, що вказує на безпідставність висновків податкового органу  про заниження позивачем ПДВ, сплачених в ціні товару, поставленого на адресу позивача.
          Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час проведення перевірки, податковим органом зазначено про порушення позивачем вимог податкового законодавства  з огляду на аналіз податкової інформації про відсутність у контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів.
Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки відповідача необґрунтованими з огляду на наступне.
Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.
Так, Рішенням Європейського суду з прав людини у справах І ““Булвес” АД проти Болгарії” (2009 рік, заява № 3991/03) і “Бізнес Супорт Центр проти Болгарії” (2010 рік, заява № 6689/03), у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Аналогічна правова позиція викладена і у п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі “Інтерсплав проти України” (2007 рік, заява №803/02), а саме: “… коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань”.
Відтак, наявність у податкового органу інформації, яка може свідчити про порушення третіми особами податкової дисципліни, не може вказувати на відсутність у позивача права на формування податкового кредиту, за відсутності у податкового органу доказів участі платника в таких зловживаннях.
Фіктивність господарських операцій може бути встановлена лише судом. 
          Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених      статтею 78      цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з надання послуг позивачеві, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків.
Верховним Судом по справі №К/990/4256/17 від 27.02.2018 року зроблено висновок, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). 
Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту, про що також зазначено в рішенні Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10.
          Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог податкового законодавства при проведенні господарських взаємовідносин з його контрагентами.
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про достатність підстав для задоволення адміністративного позову ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод».
Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду справи приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для зміни або скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги не існує.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
          Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 16.02.2021 року в адміністративній справі №160/14597/20 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай