ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року		Справа № 260/3367/20 пров. № А/857/2493/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Курильця А.Р., Мікули О.І.
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року (суддя Ващилін Р.О., м.Ужгород) у справі за його позовом до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій неправомірними, -
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі – Прикордонний загін, ЗРУ, ДПСУ відповідно) в якому просив:
визнати протиправною відмову відповідача оформлену у вигляді листа від 23.09.2020 №12/Я-366 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – ГУПФ, ПФУ відповідно) подання та документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років;
зобов`язати Прикордонний загін:
зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років період військової служби з 26.12.1998 по 31.07.2020 на пільгових умовах служби із розрахунком  - один місяць служби а півтора місяця вислуги років для призначення пенсії за вислугу років;
підготувати та направити до ГУПФ подання та документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» затвердженого постановою правління ПФУ 30.01.2007 №3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі – МЮУ) 15.02.2007 за №135/13402); далі – Порядок №3-1).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі із посиланням на норми матеріального права, а також окремі позиції Верховного Суду у подібній категорії справ вказує, що має право на отримання пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-XII). Проте, відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні пільгового стажу для призначення пенсії, не врахувавши положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (далі – Постанова №393).
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Позивач у відповіді на відзив заперечує доводи, що наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу та підтримує вимоги, що наведені ним в позові та апеляційній скарзі.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, який у позивача є недостатнім. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 з 02.12.1998 по 04.04.2000 та з 21.09.2000 по 31.07.2020 проходив військову службу в органах ДПСУ (а.с.35-37).
Наказом 94 прикордонного загону ЗРУ ДПСУ «По особовому складу» від 31.07.2020 №411-ОС (далі – 94 Прикордонний загін; Наказ №411-ОС відповідно) старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонного контролю 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Чоп» (тип А) відділу прикордонної служби «Соломоново» І категорії (тип Б) (далі – Посада), звільненого з військової служби в запас без надання права носіння військової форми одягу наказом начальника 94 Прикордонного загону від 21.07.2020 №391-ОС за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон №2232-XII), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.08.2020 (а.с.14-15).
За змістом Наказу №411-ОС вислуга років позивача-апелянта станом на 01.08.2020 складає: календарна – 21 рік 02 місяці 06 днів; пільгова – 09 років 03 місяці 28 днів; загальна – 30 років 06 місяців 04 дні.
07.09.2020 ОСОБА_1 надіслав на адресу Прикордонного загону заяву про призначення пенсії як особі, яка перебувала на військовій службі, із доданими до неї документами. У якій просив оформити та скерувати подані документи для розгляду та прийняття рішення ГУПФ. Окрім того, просив скерувати таку заяву за належністю до уповноважених органів у структурі ДПСУ у разі, якщо розгляд матеріалів не входить до компетенції адресата (а.с.16).
За результатами розгляду поданої ОСОБА_1 заяви листом від 23.09.2020 №12/Я-366 Прикордонний загін повідомив заявника про відсутність підстав для підготовки відповідних документів для направлення до фінансово-економічного управління ДПСУ для призначення пенсії за вислугу років. Вказану відмову аргументував тим, що календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 21 рік 02 місяці 06 днів, що є недостатнім (а.с.17-18).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами частин першої, п`ятої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі – Закон №661-IV) передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно положень частини першої статті 25 Закону №661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
За змістом пунктів «а», «б», «в» статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Згідно частини четвертої статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ затверджено Постанову №393 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Положеннями підпункту «в» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ), зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.
З огляду на викладені норми, слід вказати, що як Законом №2262-ХІІ, так і Постановою №393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.
Статтею 12 Закону №2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.
Стаття 17-1 Закону №2262-ХІІ також регулює питання обчислення саме вислуги років, однак за наявності у конкретної особи певних умов при проходженні служби, які обумовлюють застосування пільг при призначенні пенсії згідно Закону №2262-ХІІ.
В свою чергу, згідно Постанови №393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).
Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом №2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.
З матеріалів справи видно, що вислуга років на день звільнення ОСОБА_1 складає: календарна 21 рік 02 місяці 06 днів; пільгова 09 років 03 місяці 28 днів; загальна 30 років 6 місяців 4 дні.
Як зазначає позивач у позові до календарного періоду служби йому не зараховано 09 років 03 місяці 28 днів, так званої пільгової вислуги років.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 3 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а дійшов до висновку, що: основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Вказано на необґрунтованість висновку про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
У справі №480/4241/18 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 14 квітня 2021 року дійшов висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
В цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
Для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Враховуючи вище викладене, період часу 09 років 03 місяців 28 днів є календарною одиницею виміру та повинен бути врахований до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 21 рік 02 місяці 06 днів.
Таким чином встановлено, що вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 24 календарних років 6 місяців (21 рік 02 місяці 06 днів + 09 років 03 місяці 28 днів), відтак, апеляційний суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.
Оскільки апелянтом у позові зазначено, що йому для розрахунку відповідної календарної вислуги років не зараховано пільговий період вислуги років у розмірі 09 років 03 місяці 28 днів, то зважаючи на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про доцільність зарахування вказаного періоду до календарної вислуги років, а тому позовна вимога в частині зобов`язання Прикордонного загону зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років період військової служби з 26.12.1998 по 31.07.2020 на пільгових умовах служби із розрахунком - один місяць служби за півтора місяця вислуги років для призначення пенсії за вислугу років підлягає частковому задоволенню у спосіб, що наведений вище.
Доводи відповідача про те, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років спростовуються висновками Верховного Суду, що наведені у постанові від 3 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС є пріоритетними для адміністративного суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
З наведених підстав, відмову відповідача, що викладена у листі від 23.09.2020 №12/Я-366 щодо підготовки та направлення документів за заявою ОСОБА_1 до фінансово-економічного управління ДПСУ для призначення пенсії за вислугу років слід вважати протиправною.
Відповідно до пункту 1 Порядку №3-1 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно з положеннями «Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.09.2018 №760 (зареєстровано в МЮУ 10.10.2018 за №1152/32604 (далі – Інструкція №760; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що уповноважені структурні підрозділи – це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів (пункт 3 Інструкції №760).
У пункті 1 розділу  ІІ Інструкції №760 визначено, що Уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 5) формують облікові справи та зберігають їх згідно з порядковими номерами, присвоєними в книзі обліку документів для призначення пенсій (додаток 1); 7) ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення тощо.
Щодо повноважень Уповноважених структурних підрозділів в частині організації роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій то такі передбачені у розділі ІІІ Інструкції №760 за приписами яких останні: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.
Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.
На підставі викладених норм, відповідач вказує, що єдиним уповноваженим структурним підрозділом на який покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Департамент фінансово-економічного забезпечення Адміністрації ДПСУ (далі – Департамент), що підтверджується відповідним наказом Адміністрації ДПСУ від 26.04.2016 №446-ос.
Відтак, саме на вказаний орган покладений обов`язок оформлення особі, яка набула право на призначення відповідного виду пенсії подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком №3-1, та направлення подання та відповідних документів до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне, з метою належного захисту порушеного права позивача зобов`язати Прикордонний загін підготувати та направити до Департаменту необхідні документи для їх підготовки та подання уповноваженим структурним підрозділом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання та документів для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ та Порядку №3-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом апеляційної інстанції у цьому судовому рішенні щодо зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового періоду вислуги років: 09 років 03 місяці 28 днів.
Статтею 317 КАС передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову з наведених у рішенні суду підстав, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути 1051 грн понесених позивачем судових витрат у вигляду судового збору за подання позову та апеляційної скарги.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформлену листом від 23 вересня 2020 року № 12/Я-366.
Зобов`язати Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Департаменту фінансово-економічного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України необхідні документи для їх підготовки та подання уповноваженим структурним підрозділом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подання та документів для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402) та пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», із урахуванням правової оцінки, наданої судом апеляційної інстанції у цьому судовому рішенні щодо зарахуванням до вислуги років для призначення позивачу пенсії пільгового періоду вислуги років: 09 років 03 місяці 28 днів.
В задоволені решти позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ: 14321707) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляду судового збору за подання позову та апеляційної скарги у сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривні.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 11 травня 2021 року.