КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7125/2021                  
                                                                                                   справа № 754/2659/15-ц

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
14 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Судді - доповідача:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                           Соколової В.В.
                                                   Поліщук Н.В.
            При секретарі               Дроздовій Ж.В.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Істамової Ірини Володимирівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року, постановлене суддею Таран Н.Г. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
В 2015 році позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином. Ухвалою суду першої інстанції від 15.07.2016 року, яка занесена до журналу судового засідання, за клопотанням представника позивача до участі у даній справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 6511608,60 грн., обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 працював у ПАТ КБ «ПриватБанк» на посаді спеціаліста по кредитуванню за програмами авто кредит та житло в кредит. До посадових обов`язків  відповідача входило пошук та залучення клієнтів, документальне оформлення кредитів, ідентифікація клієнтів, первинного контролю достовірності інформації про позичальника, проведення огляду та оцінки нерухомості, яка передавалась в іпотеку, видання кредитних коштів після підписання договорів. В червні 2007 року до ОСОБА_5 звернулись особи з метою оформлення кредитного договору на споживчі цілі в розмірі 40000 євро. Замість того, щоб відмовити особі в отриманні кредиту, з метою власної вигоди ОСОБА_5 запропонував особі принести довідку про свої доходи, в якій мали бути зазначені неправдиві відомості про те, що вона отримує заробітну плату. 25.07.2007 року за результатами перевірки наданої підробленої довідки та рекомендаціями відповідача керівництвом філії «Розрахунковий центр» ПриватБанк» було підписано кредитний договір №К2S4GA00260062 та надано кредитні кошти у розмірі 40000 Євро. В результаті дій ОСОБА_5 . Банку було завдано збитки в розмірі 40000 євро, що за курсом 6,940215 відповідно до розпорядження НБУ від 26.07.2007 року становить 277608,6 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, за безпосереднім сприянням ОСОБА_5 аналогічним чином було оформлено наступні кредитні договори: №К2S4GA0000000749 від 26.05.2008 року на загальну суму кредиту 600000 грн.; №К2S4GA0000000750 від 05.06.2008 року на загальну суму кредиту 600000 грн.; №К2S4GA0000000752 від 26.06.2008 року на загальну суму кредиту 700000 грн.; №К2S4GA0000000754 від 08.07.2008 року на загальну суму кредиту 694000 грн.; №К2S4GA0000000755 від 22.07.2008 року на загальну суму кредиту 694000 грн.; №К2S4GA0000000756 від 30.07.2008 року на загальну суму кредиту 695000 грн.; №К2S4GA0000000757 від 12.08.2008 року на загальну суму кредиту 690000 грн.; №К2S4GA0000000758 від 05.09.2008 року на загальну суму кредиту 810000 грн. Таким чином в результаті злочинної діяльності ОСОБА_5 позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 6511608,60 грн. Зазначений збиток був нанесений відповідачами, а їх вина була встановлена ухвалою Святошинського районного суму м. Києва від 03.06.2015 року та ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року. Представник банку в судовому засіданні просив стягнути солідарно з відповідачів суму спричиненої матеріальної шкоди, зазначену у позовній заяві за мінусом 810000,00 грн., враховуючи, що за кредитним договором укладеним з ОСОБА_4 , останньою погашена сума кредиту.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення незаконне, необґрунтоване, винесене внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує що суд не врахував факт того, що кримінальною справою встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за допомогою відповідача ОСОБА_5 завдали банку шкоди шляхом підробки пакетів документів, необхідних для укладення кредитних договорів. Позов банком подано до осіб, які спричинили позивачу шкоду своїми злочинними діями, що встановлено в кримінальному провадженні. Крім того, суд не звернув увагу, що ОСОБА_5 є працівником банку, тому в даному випадку не можна говорити лише про договірні стосунки.
            Представник позивача, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились.
Представник ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 26.05.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 підписано кредитний договір №K2S4GK0000000749. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 26.05.2008 року укладено договір іпотеки земельної ділянки. У зв`язку з невиконанням даного кредитного договору ОСОБА_6 ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 25.04.2014 року з ОСОБА_6 на користь ПАТКБ "Приватбанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором №K2S4GK0000000749 в сумі 3 262 352,25 грн. Даним рішенням суду досліджувались обставини притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за підробку документів на отримання кредитних коштів. Інформація про виконання (не виконання) рішення суду позивачем не надавалась.
05.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір №K2S4GA0000000750. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено договір іпотеки земельної ділянки. У зв`язку з невиконанням кредитного договору ОСОБА_7 ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2009 року з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором №K2S4GK0000000750 в сумі 888 478,93 грн. та звернуто стягнення на предмет застави: земельну ділянку площею 0,2368 га. Інформація про виконання (не виконання) рішення суду позивачем не надавалась.
26.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 підписано кредитний договір №K2S4GK0000000752. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 укладено договір іпотеки земельної ділянки. У зв`язку з невиконанням кредитного договору ОСОБА_8 ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2014 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором №K2S4GK0000000752 в сумі 3756940,93 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,2500 га. Інформація про виконання (не виконання) рішення суду позивачем не надавалась.
08.07.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_9 підписано кредитний договір №K2S4GK0000000754. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_9 укладено договір іпотеки земельної ділянки. У зв`язку з невиконанням кредитного договору ОСОБА_9 ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2014 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_9 за кредитним договором №K2S4GK0000000754 в сумі 2 668 463,07 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,2500 га, в межах даної справи вирішувався зустрічний позов ОСОБА_9 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки - в задоволенні якого судом відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області рішення суду залишено без змін. Інформація про виконання (не виконання) рішення суду позивачем не надавалась.
22.07.2008 року між ОСОБА_10 та «ПриватБанк» підписано кредитний договір №K2S4GK0000000755. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_10 укладено договір іпотеки земельної ділянки. Як вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_10 - кредитний договір нею виконується частково, вносяться кошти на погашення кредитної заборгованості в тому числі і на момент надання виписки. У зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору ОСОБА_10 ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Деснянського районного суду м. Києва. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2014 року стягнуто заборгованість з ОСОБА_10 за кредитним договором №K2S4GK0000000755 в сумі 1 577 493,00 грн. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2009 року звернуто стягнення на предмет іпотеки наданий в забезпечення виконання вимог даного кредитного договору.
30.07.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_11 підписано кредитний договір №K2S4GK0000000756. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_11 укладено договір іпотеки земельної ділянки. У зв`язку з невиконанням кредитного договору ОСОБА_11 ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_11 за кредитним договором №K2S4GK0000000756 в сумі  2 609 119,00 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,2500 га.
12.08.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_12 підписано кредитний договір №K2S4GK0000000757. В забезпечення виконання даного кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_12 укладено договір іпотеки земельної ділянки. У зв`язку з невиконанням кредитного договору ОСОБА_12 ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 2014 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_12 за кредитним договором №K2S4GK0000000757 в сумі 3 730 812,86 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,2500 га.
05.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 підписано кредитний договір №K2S4GK0000000758. В забезпечення виконання кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки квартири. Як вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_4 - кредитний договір нею виконано в повному обсязі, заборгованість відсутня.
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2010 року  відповідача засуджено за ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 358 КК України та визнано винним у тому, що останній, будучи працівником відділення № 38 філії «Розрахунковий центр» ЗАТ КБ «ПриватБанк», зловживаючи службовим становищем, умисно, в інтересах третіх осіб, використав як службова особа службове становище всупереч інтересам служби, за попередньою змовою групою осіб підробив документи та використав їх. У результаті зазначених злочинних дій ОСОБА_5 та осіб, матеріали кримінальної справи відносно яких виділені в окреме провадження, останні незаконно, на підставі підроблених документів, отримали в ЗАТ КБ «ПритватБанк» в кредит грошові кошти в сумі 6 511 608,60 грн., які на час постановлення вироку повернуті не були, чим спричинили ЗАТ КБ «ПриватБанк» тяжкі наслідки, тобто заподіяли матеріальні збитки на суму, яка більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2015 року задоволено клопотання прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва. Звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2,3 ст. 358 КК України на підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст. 49 КК України. Кримінальне провадження №42014100080000184 стосовно ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 358 КК України закрито.
При кваліфікації дій ОСОБА_4 судом встановлено, що остання своїми навмисними діями, які виразилися в підробленні документа, який видається підприємством і який надає права, з метою використання його підроблювачем і іншими особами, виготовленні підроблених бланків підприємств з тією самою метою, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, вчинила злочин, передбачений ст. 358 ч. 2 КК України. Крім того, своїми навмисними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст. 358 ч. 3 КК України.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2016 року кримінальне провадження за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК (в редакції КК України 1960 року) України відносно ОСОБА_3 закрито, звільнено останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до частини першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.
Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
 Звертаючись до суду з даним позовом представник позивача стверджувала, що в результаті злочинних дій ОСОБА_5 , який на час вчинення злочину перебував у трудових відносинах з ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні незаконним шляхом, на підставі підроблених документів отримали в ЗАТ КБ «ПриватБанк» в кредит грошові кошти в сумі 6511608,6 грн. на підставі кредитних договорів №К2S4GA0000000749 від 26.05.2008 року на загальну суму кредиту 600000 грн.; №К2S4GA0000000750 від 05.06.2008 року на загальну суму кредиту 600000 грн.; №К2S4GA0000000752 від 26.06.2008 року на загальну суму кредиту 700000 грн.; №К2S4GA0000000754 від 08.07.2008 року на загальну суму кредиту 694000 грн.; №К2S4GA0000000755 від 22.07.2008 року на загальну суму кредиту 694000 грн.; №К2S4GA0000000756 від 30.07.2008 року на загальну суму кредиту 695000 грн.; №К2S4GA0000000757 від 12.08.2008 року на загальну суму кредиту 690000 грн.; №К2S4GA0000000758 від 05.09.2008 року на загальну суму кредиту 810000 грн., які станом на час розгляду справи не повернуті. Зазначені кошти, отримані за кредитними договорами позивач просить стягнути у рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, питання стягнення вказаних сум вже було предметом розгляду у цивільних справах про стягнення заборгованостей за чинними кредитними договорами та договорами забезпечення, позови банку за якими були задоволені.
Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Правовідносини за договорами позики припиняються між сторонами відповідно до статті 599 ЦК України шляхом належного виконання, а неналежне їх виконання тягне майнову цивільно-правову відповідальність.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що в даному випадку наявність кримінально-правового правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх.
З цих підстав колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на підставі статей 22, 1166 ЦК України майнової шкоди, завданої злочином.
Судом встановлено, що злочинними діями відповідачів були укладені цивільно-правові договори банку з фізичними особами. Вказані договори недійсними не визнані, вони є чинними і за кожним із вказаних договорів є судове рішення про стягнення коштів та звернення стягнення на предмет застави, тобто фактично банк реалізував своє право на повернення коштів, які були видані фізичним особам на підставі кредитних договорів, і тому матеріальна  шкода  банку відшкодована шляхом стягнення коштів на підставі рішень судів.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи, кредитні договори забезпечені договорами застави та іпотеки, які також судами задоволені.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував  обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про   відмову у задоволенні позовних вимог . 
Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.
 
Керуючись ст.ст.  367, 374, 375  ЦПК України, колегія суддів
 
                                                   П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу Істамової Ірини Володимирівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено  17 червня 2021 року.

Суддя - доповідач:                                      

 
Судді: