Ухвала        
 
22 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 595/970/20
провадження № 61-4017ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя та про визнання права власності на майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 09 березня 2021 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 30 березня 2021 року ці недоліки було усунуто, зокрема, подано уточнену касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_4 . 
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Крім того, ОСОБА_1 у клопотанні, яке міститься в уточненій касаційній скарзі, просить зупинити виконання рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку. 
 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте в заяві про зупинення виконання рішення не вказано підстав для зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судових рішень. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 595/970/20.
 
Витребувати з Бучацького районного суду Тернопільської області цивільну справу № 595/970/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку спільним сумісним майном подружжя та про визнання права власності на майно.
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 травня 2021 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                            В. І. Крат
 
                                                                                                                                           Н. О. Антоненко
 
                                                                                                    М. М. Русинчук