Постанова
Іменем України
 
13 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 216/3212/20
 
провадження № 61-15735св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),               Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року у складі судді Ткаченко І. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом                       до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - АТ «ОГС «Криворіжгаз») про захист прав споживачів.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 06 червня 2020 року вона отримала від АТ «ОГС «Криворіжгаз» повідомлення про припинення газопостачання до вказаного будинку у зв?язку з наявністю заборгованості у розмірі 173,50 грн за розподіл природного газу. 
Вважала такі дії АТ «ОГС «Криворіжгаз» незаконними та агресивними, а підприємницьку діяльність нечесною, на підставі чого ОСОБА_1 просила суд визнати дії АТ «ОГС «Криворіжгаз» щодо направлення повідомлення з погрозами припинити газопостачання до житлового будинку по АДРЕСА_1 у зв?язку з існуючою заборгованістю у розмірі 173,50 грн нечесною підприємницькою практикою.
 
У червні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ «ОГС «Криворіжгаз»        чи будь-якій іншій особі вчиняти будь-які дії щодо припинення чи обмеження газопостачання чи розподілу природного газу до будівлі, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
 
Заява мотивована тим, що припинення постачання природного газу до будинку споживача під час судового розгляду справи про захист прав споживача може істотно ускладнити поновлення порушених прав і інтересів позивача у разі задоволених позовних вимог.
 
Короткий зміст судових рішення
 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року у складі судді         Кузнецова Р. О. відмовлено у задоволенні заяви представника            ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Центрально-Міського районного суду                     м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до        статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» особа звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду       першої інстанції, але від обов`язку сплачувати судовий збір при поданні заяви про забезпечення позову вона не звільняється. Крім того, єдиною передбаченою законом підставою для звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру чи відстрочення або розстрочення сплати судового збору є тяжкий матеріальний стан заявника. Однак, звертаючись до суду з відповідним клопотанням, заявник таких доказів суду не надала.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У жовтні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 -                  ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                від 24 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2021 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження є порушення судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у заявника пільг щодо сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Касаційна скарга мотивована тим, що відмова у звільненні заявника від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є перешкоджанням доступу до правосуддя та суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16. Крім того, відмовивши у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції повинен був продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а не одразу повертати апеляційну скаргу заявнику.
 
Відзив на касаційну скаргу відповідачем не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року у складі судді           Кузнецова Р. О. відмовлено у задоволенні заяви представника             ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року залишено без руху, оскільки заявником не сплачено судовий збір, та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Центрально-Міського районного суду                       м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2             на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;  4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
 
Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її, суд апеляційної інстанції послався на те, що Закон Україні «Про судовий збір» є спеціальним законом, який регулює питання сплати судового збору, тому Закон України «Про захист прав споживачів», стаття 22 якого передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору, до цих правовідносин не застосовується.
 
У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.
 
За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). 
 
Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред?явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.
 
Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі № 761/24672/15-ц вказано, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.
 
Тлумачення статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить, що звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції при пред`явленні позову, що пов`язаний з порушенням прав споживача, але й при поданні заяв про забезпечення доказів або забезпечення такого позову.
 
Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 638/6060/18.
 
Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та безпідставно поклав на ОСОБА_1 , яка звернулася до суду за захистом прав споживача, обов`язок зі сплати судового збору та передчасно визнав її апеляційну скаргу неподаною й повернув її заявнику.
 
У частині четвертій статті 406 ЦПК України визначено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, то оскаржувана         ухвала суду апеляційної інстанції відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року залишено без змін.
 
З указаного вбачається, що судом апеляційної інстанції здійснено перегляд рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а тому колегія суддів вважає, що підстав для передачі справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції немає, оскільки апеляційним судом такий перегляд вже завершено (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц).
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року скасувати. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников    О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович