УХВАЛА

26 травня 2021 року 
Київ
справа №9901/185/21
адміністративне провадження №П/9901/185/21

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) Губської О. А., 
суддів: Загороднюка А.Г., Мартинюк Н. М., 
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про скасування протоколу щодо повторного голосування, 
встановив: 
24 травня 2021 року на розгляд Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК) про визнання протиправним і скасування протоколу ЦВК від 30 квітня 2019 року про результати повторного голосування 21 квітня 2019 року з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року. 
Крім того, у позовній заяві позивач просить поновити йому строк на звернення до адміністративного суду з цим позовом, стверджуючи про те, що цей строк має бути загальним (тобто шість місяців), а про порушення свого права він дізнався із постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі №761/3540/20 в травні 2021 року. 
Пояснив, що на З`їзді партії "Слуга народу" 21 січня 2019 року було висунуто кандидата в Президенти України ОСОБА_2 , який і взяв участь у виборах на цей пост. Однак, на зазначеному З`їзді були присутні особи, які не мають відношення до цієї політичної партії (але брали участь у голосуванні), членів партії та її регіональних організацій не було повідомлено про місце, дату і час конференцій регіональних організацій щодо обрання делегатів на З`їзд партії "Слуга народу", конференції не проводилися взагалі. 
За описаних обставин, позаяк висунення суб`єктом виборчого процесу - політичною партією "Слуга народу" ОСОБА_2 кандидатом на пост Президента України відбулося з суттєвими порушеннями вимог Статуту цієї політичної партії, ОСОБА_2 не мав права брати участь у виборах Президента України і ЦВК мала б відмовити у реєстрації цього кандидата. 
ЦВК цього не зробила, тому, на думку позивача, протокол ЦВК від 30 квітня 2019 року про результати повторного голосування 21 квітня 2019 року з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року є протиправний і має бути скасований. 
Додав також, що ця справа має розглядатися за загальними правилами адміністративного судочинства України і строк звернення до суду з цим позовом є загальним (тобто шість місяців).
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за цим позовом колегія суддів керувалася таким. 
Відповідно до частини першої статті 99 Закону України від 5 березня 1999 року №      474-XIV "Про вибори Президента України" рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, членів цих комісій, органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації, підприємств, установ, організацій, їхніх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації, кандидатів на пост Президента України, їхніх довірених осіб, партій - суб`єктів виборчого процесу, їхніх посадових осіб та уповноважених осіб, офіційних спостерігачів, що порушують законодавство про вибори, можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.
За змістом частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму.
Згідно з частиною шостою статті 277 КАС рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, у тому числі рішення Центральної виборчої комісії із встановлення результатів виборів, можуть бути оскаржені у порядку, передбаченому статтею 273 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 273 КАС позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій може бути подано до адміністративного суду у п`ятиденний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.
За правилами частин першої-третьої статті 270 КАС на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу. Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами. Останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.
Відповідно до частини п`ятої статті 270 КАС днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.
За частиною третьою статті 273 КАС рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.
Аналізуючи наведені положення закону у зіставленні з предметом спору й аргументами позивача насамперед потрібно зазначити, що судом першої інстанції у справах, предметом оскарження у яких є рішення, дії чи бездіяльність ЦВК щодо встановлення результатів виборів, є Верховний Суд. 
При цьому, рішення ЦВК стосовно встановлення результатів виборів завжди ухвалюються в межах виборчого процесу, тоді як позови про оскарження цих рішень можуть надходити і після того, як виборчий процес завершився. 
Така ситуація склалася із цим позовом, адже виборчий процес з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року уже завершився, тож позивач слушно зауважив, що звернення до суду з цим позовом ним не охоплюється.
Водночас особливості розгляду спорів, пов`язаних із виборчим процесом, які встановлені у параграфі 2 Глави 11 КАС, підлягають застосуванню не тільки під час виборчого процесу, але у всіх випадках, коли спір стосується рішень (дій чи бездіяльності) виборчої комісії, прийнятих в межах і стосовно виборчого процесу. Зокрема це стосується правил щодо суб`єктів звернення до суду з такими позовами, а також строку, протягом якого певний суб`єкт може реалізувати своє право. 
Тобто спір є "виборчим" не тільки тоді, коли позов подано під час виборчого процесу, а завжди, якщо цей спір витікає з правовідносин, що виникають (існують) під час виборчого процесу, а предмет оскарження (рішення, дії, бездіяльність виборчої комісії, що були прийняті чи вчинені під час виборчого процесу) пов`язаний з виборчим процесом. 
При цьому, строки для оскарження рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, як і строки судового розгляду цих позовів, обумовлені особливостями виборчого процесу, а спори, які виникають у зв`язку з цим, значною мірою якраз і виникають до того, як виборчий процес завершиться (у строки, встановлені законом). Але навіть тоді, коли заявник оскаржує, приміром, рішення виборчої комісії, яке стосується виборчого процесу, після того, як цей виборчий процес завершився, це не змінює суті, характеру спору, а отже й вибір відповідного нормативного регулювання процедури його розгляду.
Тому у справах щодо оскарження рішень про встановлення ЦВК результатів виборів, позаяк вони є виборчими у значенні КАС, зокрема й у тих, позови в яких надійшли поза межами виборчого процесу, застосовується строк, передбачений частиною шостою статті 273 КАС у поєднанні з вимогами частини п`ятої статті 270 КАС щодо неможливості його поновлення. 
З урахуванням наведеного, доводи позивача про застосування загальних положень адміністративного судочинства при розгляді цього позову, зокрема щодо строків звернення до суду, ґрунтуються на помилковому трактуванні положень процесуального закону. 
Варто зауважити також, що строк для звернення до суду у справах про оскарження рішень, дій, бездіяльності, зокрема, виборчих комісій є, окрім того, що стислими, також і присічними (преклюзивними). Закінчення строку, як-от на оскарження рішень ЦВК щодо встановлення результатів виборів, припиняє саме існування спору й позбавляє суб`єктивного права на захист в суді, незалежно від того, що зумовило пропуск цього строку і які власне мотиви звернення до суду з цим позовом. 
У цій справі, позовна заява ОСОБА_1 стосується оскарження протоколу ЦВК від 30 квітня 2019 року щодо встановлення результатів повторного голосування 21 квітня 2019 року з чергових виборів Президента України 31 березня 2019 року. З цим позовом його автор звернувся до суду після завершення виборчого процесу. 
З огляду на наведені вище мотиви, цей спір не може вирішуватися по спливу строків, встановлених частиною шостою статті 273 КАС (п`ять днів), адже інакше, окрім того, що це суперечитиме вимогам процесуального закону, нівелюватиметься суть, мета виборчого процесу й обумовлені цим особливості судового розгляду виборчих спорів, для яких часові рамки мають важливе, а часом і визначальне значення.
Таким чином, цей позов, який надійшов до суду 24 травня 2021 року, подано поза межами п`ятиденного строку, встановленого частиною шостою статті 273 КАС, і зважаючи свої темпоральні межі, себе уже вичерпав.
З урахуванням наведеного, позовна заява ОСОБА_1 , за правилами частини п`ятої статті 270 КАС, підлягає залишенню без розгляду. 
Керуючись статтями 22, 270, 273 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про скасування протоколу про результати повторного голосування - залишити без розгляду. 
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду у дводенний строк з дня її постановлення.
Головуючий суддя                                                                                О. А. Губська
Судді                                                                                                     А. Г. Загороднюк

                                                                                                    Н. М. Мартинюк