Справа № 161/5832/21  Провадження №33/802/443/21 	Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М. 	
Категорія: ч. 4 ст. 85 КУпАП 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року                                                                         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, а саме вилучені згідно опису від 19 березня 2021 року: рушниця для підводного полювання гарпунного типу 1 шт., костюм для підводного полювання 1 шт., ласти чорні 2 шт. (1 пара), ліхтар до рушниці 1 шт., ремень на груди 1 шт., та незаконно добутих водних живих ресурсів, а саме карп (сазан) 1 екз., карась сріблястий 26 екз., загальною вагою 7,8 кг.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19 березня 2021 року о 22:00 год. поблизу с. Крупа Луцького району на рибогосподарському водному об`єкті здійснював лов водних біоресурсів методом підводного полювання за допомогою гарпунної рушниці, без застосування аквалангу чи інших автономних дихальних приладів, а також виносив з вилову рибу – карась (сазан) 1 шт., карась сріблястий - 26 шт., загальною вагою 7,8 кг., з даного рибогосподарського водного об`єкту, що перевищує добову норму вилову. Риба зважувалася побутовою вагою розмірністю 10 кг. Внаслідок незаконного вилову завдав шкоди рибним запасам на суму 748,00 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.3.14 Правил любительського і спортивного рибальства.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки докази його винуватості не підтверджуються матеріалами справи. Зокрема, судом безпідставно не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , який хоча і є його племінником, однак, в розумінні ст. 67 КАСУ України, не є близьким родичем. ОСОБА_2 ствердив про належність карасів саме йому. В основу обвинувачення покладне покази свідків, які перебували стані алкогольного сп`яніння та були зацікавленні в притягненні до відповідальності ОСОБА_1 . Факт виносу риби з озера судом не встановлено. Риба не була зважена. А вилов риби ним здійснювався не забороненими знаряддями лову і він мав відповідний дозвіл. Крім того, вилучене майно належить ОСОБА_3 , що підтверджується заявою останнього. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, повернути вилучене майно. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, суддя приходить до наступного висновку.
Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.
Так матеріалами справи підтверджується факт того, що за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_1 дійсно порушив правила рибальства, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення;письмовими поясненнями  ОСОБА_1  від 19 березня 2021 року, в яких він визнає факт рибальства із застосуванням гарпунної рушниці;письмовими поясненнями  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ;описом вилученого лову від 19 березня 2021 року; описом вилученого майна, серед яких є і рушниця для підводного полювання гарпунного типу;квитанцією про отримання речей і документів; фотографією з місця події з відображенням вилученого лову риби;довідкою Управління державного агентства рибного господарства у Волинській області про вартість вилученого лову риби;відеозаписом події.
Крім того, факт грубого порушення правил рибальства ОСОБА_1 , підтверджується допитаними у судовому засіданні, при розгляді справи в суді першої інстанції, показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , питання їх належності та допустимості вирішувалось в суді, як і показів свідка ОСОБА_2 , з висновками викладеними в постанові погоджується і апеляційний суд. 
Факт того, що ОСОБА_1 дійсно 19.03.2021 перебував у місці вчинення правопорушення не заперечує і сам скаржник.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Пунктом 3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, які затверджені Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 N19 забороняється вивезення (винесення) риби, раків та інших водних живих ресурсів у кількості, що перевищує добову норму лову, або заборонених до лову правилами рибальства.
У пункті 4.6 цих же Правил визначено, що дозволяється одній особі вилов за одну добу перебування риби до 3 кг (водойми загального користування) або до 5 кг (водойми, закріплені за громадськими об`єднаннями, а також ті, де впроваджене платне рибальство).
ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення грубого порушення правил рибальства (вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову), а отже, доводи апеляційної скарги в частині неможливості притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП, оскільки, він полював дозволеним знаряддям лову і мав відповідний дозвіл, є безпідставними. 
Враховуючи те, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, необгрунтованими.
Питання конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, вирішувалось в суді першої інстанції з висновками суду погоджується і апеляційний суд. 
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, на що вказує ОСОБА_1 у своїй апеляції, немає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                          О.М.Клок