ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/4143/20	
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Єщенка О.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2020 року позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області з 26.08.2020 р. та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до ЗУ "Про загальнообв`язкове державне пенсійне страхування". Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону (зі змінами) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” - “ж” ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Позивачка вважає, що вона має право на отримання вказаної допомоги, оскільки має необхідний стаж роботи на посадах відповідно до пунктів “е” - “ж” ст. 55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Проте, відповідач відмовив у виплаті посилаючись на недостатність необхідного стажу роботи на відповідних посадах, а саме 26 років 5 місяців 16 днів при необхідних 30 років. Період роботи у позашкільних навчальних закладах викладачем з 01.09.2008 року по теперішній час не врахований до обчислення, оскільки у закладах, в яких позивачка працювала у цей період, посада викладача не передбачена. Позивачка не погоджується із відмовою та просить позовні вимоги задовольнити.
Рішенням  Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що оскільки на день досягнення пенсійного віку позивачка працювала викладачем в Новотроїцькій дитячій музичній школі, яка згідно Статуту належить до системи позашкільної освіти у галузі культури і посада викладача не передбачена Переліком, для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону підстав немає. 
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 26.08.2020 р. перебуває на обліку в Новотроїцькому відділі обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - Управління) та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
23.10.2020 позивачка звернулась до відповідача із письмовою заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Закону № 1058.
ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило листом від 20.11.2020 р., що підстави для виплати допомоги відсутні, оскільки позивачка на день досягнення пенсійного віку працювала викладачем в Новотроїцькій дитячій музичній школі, яка згідно Статуту належить до системи позашкільної освіти у галузі культури і посада викладача не передбачена Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433.
Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 - до страхового стажу роботи включені наступні періоди роботи у закладах освіти на посадах, які дають право на отримання пенсії до пунктів “е”-“ж” статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення":
- з 18.08.1980 по 08.09.1986 - викладач Новотроїцької дитячої музичної школи зараховано за раніше діючим законодавством (згідно із додатком № 1 до наказу по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31 грудня 1959 р. № 135);
- з 14.09.1986 по 27.12.1991 - вчитель середньої школи м. Львова;
- з 13.01.1992 по 02.01.1995 - музичний керівник в дошкільному закладі № 4 “Теремок”;
- з 08.04.1996 по 07.07.1997 - керівник гуртків в Херсонському ПТУ № 12; 
- з 08.10.1997 по 31.12.2003 - керівник гуртків в Херсонському ПТУ № 12; 
- з 01.01.2004 по 12.11.2004 - керівник гуртків в в Херсонському ПТУ № 12; 
- з 15.11.2004 по 29.08.2008 - музичний керівник в Новотроїцькому дитячому навчальному закладі № 2.
Страховий стаж позивачки склав - 26 років 5 місяців 16 днів.
З 01.09.2008 по теперішній час ОСОБА_1 працює викладачем в Новотроїцькому дитячому навчальному закладі № 2.
Позивачка не погоджується із відмовою щодо виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Закону № 1058 та вважає дії відповідача протиправними. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що викладач в позашкільних закладах освіти є працівником освіти, а тому стаж роботи позивачки у позашкільному навчальному закладі на посаді викладача з 01.09.2008 р., повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту “е” статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Згідно з п. «е»   статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.
Пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України «Про освіту»  невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право  на  призначення  грошової допомоги відповідно до пункту 7-1  розділу  XV  "Прикінцеві  положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Порядок № 1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788 - ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік № 909).
Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Переліком № 909 визначено, що в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: вчителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги - організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   будь-якого іншого виду пенсії.
Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 30 січня 2019 року у справі №876/5312/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право на отримання пенсії за вислугу років.
Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеній постанові зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за записами трудової книжки позивачка з 01.09.2008 року прийнята на посаду викладача по класу фортепіано з виконанням обов`язків концертмейстера Новотроїцької дитячої музичної школи і працює по теперішній час.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Новотроїцька дитяча музична школа є комунальним підприємством, вид діяльності: 85.52 "Освіта у сфері культури".
Згідно із довідкою Новотроїцької дитячої музичної школи від 30.11.2020 р. № 04-08/38 ОСОБА_1 з 2012 року затверджена завідуючою фортепіанного відділу Новотроїцької дитячої музичної школи. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436 доповнено Перелік підрозділом "Позашкільні навчальні заклади", в яких право на пенсію за вислугу років мають директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетам), художні керівники, керівники гуртків, секцій студій та інших форм гурткової роботи.
Виходячи з наведеного, посада "завідуюча відділу" віднесена до переліку посад, робота на яких дає право на отримання спірної допомоги відповідно до Переліку № 909.
Позиція апелянта з приводу того, що оскільки позивачка на день виходу на пенсію працювала викладачем у закладі позашкільної освіти, і посада, яку вона займала не передбачена переліком, вона не має права на отримання спірної допомоги, колегія суддів вважає безпідставною, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 р. № 2145-VIII, структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 р. № 1841-ІІІ та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2011 року № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
На спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, який відносить посаду “викладач” до педагогічних посад.
З аналізу вищенаведених норм законодавства суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що викладач в позашкільних закладах освіти є працівником освіти, а тому стаж роботи позивачки у позашкільному навчальному закладі на посаді викладача з 01.09.2008 р., повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту “е” статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 
Наведена позиція суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду викладеним, зокрема, у постанові від 19.03.2019 р. по справі № 466/5637/17.
Окрім того, колегія суддів враховує, що з 2012 року позивачку затверджено завідуючою відділу, що входить до переліку посад, перебування на яких дають право на призначення і виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта з приводу того, що заява позивачки розглянута у порядку ЗУ "Про звернення громадян", оскільки позивачка звернулась із заявою про виплату спірної допомоги, а не в порядку ЗУ "Про звернення громадян". Наданий позивачці на її заяву лист є фактично відмовою у нарахуванні та виплаті спірної допомоги.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року  – залишити без змін.
Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           О.В. Єщенко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик