КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

_____________________________________________________
Справа  №755/640/21
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/6145/2021                                                                                                                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 квітня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:             
                                    судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                    суддів                                  Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 5 лютого 2021 року (суддя Марфіна Н.В.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснокутська Галина Олександрівна про визнання недійсним договору дарування,
 
встановила:
 
7 січня 2021 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Краснокутською Г.О. 28 грудня 2018року .
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 5 лютого 2021 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Позивач посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки ним подана позовна заява на захист прав дочки, яка на час подання позовної заяви була неповнолітньою, а тому вимоги судді про оплату судового збору суперечать положенням п. 14 п. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Звертаючись до суду з позовною заявою 7 січня 2021 року, позивач зазначав, що спірний договір дарування порушує права його неповнолітньої дочки, яка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , а він, як батько, своєї згоди на укладення договору не давав. 
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, а позивачу надано десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення її недоліків, у тому числі надання документу, який 
підтверджує сплату судового збору.
2 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву у новій редакції, у якій зазначив, що вона подана ним в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , законним представником якої він є, та посилався на звільнення від сплати судового збору згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».
Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя виходив з того, що позивач не усунув недоліки, які викладені в ухвалі від 18 січня 2021 року у повному обсязі, так як не надав документи у підтвердження оплати судового збору, виходячи з того, що на час вирішення питання про відкриття провадження ОСОБА_4 виповнилося 18 років і повноваження позивача, як законного представника, припинилися.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з таких підстав.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.
Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.
Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Отже, станом на 7 січня 2021 року ОСОБА_4 була неповнолітньою і позов на захист її інтересів мав право подати її батько ОСОБА_1 .
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що подає позовну заяву на захист прав та інтересів своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4 .
У виправленій позовній заяві, поданій на виконання ухвали судді від 18 січня 2021 року про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 зазначив, що він діє, як законний представник неповнолітньої дочки ОСОБА_4 .
Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 3 даної норми визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Аналіз вказаних норм свідчить, що відповідність позовної заяви вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України, визначається станом на день первісного подання позовної заяви, а не на час вирішення судом питання про відкриття провадження, як помилково зазначив суд у 
оскаржуваній ухвалі.
Виходячи з того, що станом на 7 січня 2021 року ОСОБА_4 була неповнолітньою, ОСОБА_1 позовна заява подана в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , судовий збір за подання такої позовної заяви не сплачується відповідно до положень п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».
Згідно ч. 5 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.
Частиною 3 статті 57 ЦПК України передбачено, якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду.
За таких обставин, суддя повинен був відкрити провадження у даній справі, враховуючи набуття неповнолітньою ОСОБА_4 цивільної процесуальної дієздатності, з`ясувати її думку з приводу поданого в її інтересах позову, і в залежності від неї, прийняти відповідне процесуальне рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Ухвала судді першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справидо суду першої інстанції для продовження розгляду.
            Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК  України, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 5 лютого 2021 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснокутська Галина Олександрівна про визнання недійсним договору дарування направити до Дніпровського районного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач                                                      І.М. Рейнарт

Судді                                                                         Г.М. Кирилюк

                                                                                   Т.А. Семенюк