УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

24 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 240/8164/20
адміністративне провадження № К/9901/16826/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного  
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,  у якому просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування пільгового стажу роботи, непризначення пільгової пенсії, з урахуванням пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до п. «б» ст. 13, п. «б» ст. ст.  55,  56,  100 Закону України «Про пенсійне забезпечення"  незаконними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи:
- в Житомирській геологорозвідувальній експедиції в якості робітника геологопошукових робіт, техніка-гідрогеолога III категорії, готувача глинистого розчину, техніка-гідрогеолога II категорії з 02 лютого1988 року по 14 лютого 1996 року;
- в ТОВ «Валки-Ільменіт» в якості електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання з 03 червня 2011 року по 02 серпня 2016 року;
- період навчання з 01.09.1979 по 16.12.1982 в СГПТУ №25 м. Ленінград;
- період служби в радянській армії з 10.11.1982  по 25.12.1984;
- провести перерахунок пенсії з 03.01.2020.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи з 02 лютого 1988 року по 14 лютого 1996 року та з 03 червня 2011 року по 02 серпня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02 лютого 1988 року по 14 лютого 1996 року у Житомирській геологорозвідувальній експедиції на посаді робітника геологопошукових робіт, техніка-гідрогеолога III категорії, готувача глинистого розчину, техніка-гідрогеолога II категорії; з 03 червня 2011 року по 02 серпня 2016 року у ТОВ «Валки-Ільменіт» на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового з ремонту обладнання та провести перерахунок пенсії через перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2. ч. 2  ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  та п. "б"  ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з моменту звернення із заявою, тобто з 03 січня 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно із відтиском поштового штемпеля на поштовому конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 05 травня 2021 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.
Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідні періоди роботи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Встановлено, що судом першої інстанції призначено та розглянуто справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності або справах, що розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, а також посилається на пункт 3 частини четвертої та підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави обґрунтовує відсутністю висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, що включає в себе тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта  та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Також зазначає, що розгляд касаційної скарги стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однак, колегія суддів критично оцінює вищевказані посилання, оскільки вказуючи на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не зазначає, який саме висновок має бути сформовано Верховним Судом у спірних правовідносинах щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а Верховним Судом самостійно не встановлено, що у судовій практиці, яка склалася у подібних правовідносинах, існують підстави, які б вказували на наявність проблеми, що може бути вирішена, шляхом формулювання нової правової позиції.

Разом з тим, скаржник жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої цієї статті у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті               328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

2. Надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний