УХВАЛА

17 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/6828/20
адміністративне провадження № К/9901/16723/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мартинюк Н.М.,
суддів – Єресько Л.О., Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №420/6828/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні, за період з 18 грудня 2017 року до 25 червня 2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 18 грудня 2017 року до 25 червня 2020 року, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений     постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку у період з 17 березня 2020 року до 25 червня 2020 року, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. 

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11 травня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 втретє звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №420/6828/20.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №420/6828/20  скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Верховний Суд ухвалою від 19 травня 2021 року залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду: 1)  клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документа про сплату судового збору.

На виконання цієї ухвали та в межах наданого строку Військова частина НОМЕР_1 надіслала  копію платіжного доручення №613 від 25 травня 2021 року на суму: 3363,20 грн разом із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження. 

Проаналізувавши зазначене клопотання, Верховний Суд вважає за потрібне вказати наступне.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду прийнята 17 лютого 2021 року. Однак, касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду  11 травня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування підстав пропуску строку скаржник вказує, що оскільки первісну касаційну скаргу ним було подано в межах встановленого процесуального строку, а строк звернення до суду касаційної інстанції після повернення законом не встановлений, він має право на поновлення пропущеного процесуального строку.

Проте, такі підстави пропуску строку касаційного оскарження Суд не може визнати поважними з огляду на наступне.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, Військова частина НОМЕР_1 вже зверталася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення, проте ухвалами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 березня 2021 року та від 26 квітня 2021 року її первісну скаргу було повернуто особі, яка її подала з огляду на відсутність у ній передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - “КАС України”) підстав касаційного оскарження та підписання касаційної скарги особою, право якої на вчинення таких дій не було підтверджено у встановленому законом порядку.

Тобто, касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 неодноразово поверталась скаржнику з огляду на її невідповідність встановленим КАС України вимогам щодо її форми та змісту.

Суд наголошує, що зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Водночас, слід зазначити, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк належить поновити. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій скаржника, які він здійснив для своєчасного звернення до суду.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно наголосити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Отже, станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2021 року, скаржником усунуто не у повному обсязі.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин і правового регулювання колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Військовою частиною НОМЕР_1 на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №420/6828/20.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у справі №420/6828/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
Л.О.     Єресько
А.В.          Жук,
Судді Верховного Суду