ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/771/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А. 
за участю представників: позивача – Діордієв О.С.,  відповідача – Воєвода С.В., третьої особи – Тарасенко Л.В., Мілько Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 в адміністративній справі №280/771/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Позитив"   до  Головного управління ДПС у Запорізькій області   третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплайт" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Компанія позитив» звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області   та Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПЛАЙТ» (третя особа), в якому  просило  визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо неподання у встановлений законодавством строк на виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення помилково перерахованих коштів у розмірі 123215,00 грн. (сто двадцять три тисячі двісті п`ятнадцять гривень) на розрахунковий рахунок ТОВ «КОМПАНІЯ ПОЗИТИВ» - зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області підготувати висновок про повернення на розрахунковий рахунок ТОВ «КОМПАНІЯ ПОЗИТИВ» помилково перерахованих коштів у розмірі 123 215,00 грн (сто двадцять три тисячі двісті п`ятнадцять гривень) та подати його відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування коштів, на виконання шляхом стягнення таких коштів з відповідного бюджету.
Вимоги позову обґрунтовані тим, що 01.10.2020 року при проведенні розрахунків по господарським операціям з Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплайт» (код ЄДРПОУ 42814743) по оплаті за матеріали по рахунку №38 від 17.08.2020 на суму 123215,00 грн, допущено помилку в платіжному дорученні №3107 від 01.10.2020, а саме замість рахунку ТОВ «Комплайт», помилково вказано рахунок UА808999980385139000000404083, Банк отримувача - Казначейство України (ЕЛ.АДМ.ПОДАТ.) та перераховано кошти на зазначений рахунок. На письмове звернення позивача до податкового органу щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань, позивач отримав відмову, оскільки кошти не зараховані до державного або місцевого бюджетів і не підпадають під дію ст.43 ПК України. На думку позивача спірне питання повинно регулюватися Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.  
Вважає, що в результаті протиправної бездіяльності посадових осіб відповідача, позивач позбавлений можливості виправити помилку щодо сплати без суттєвих майнових втрат (в разі повернення помилково/надміру сплаченого через рахунок СЕА ПДВ, платник втратить суму ліміту у відповідному обсязі).
З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій зазначив, що у зв`язку з судовим оскарженням позивачем рішення від 06.06.2019 №0061065607 зупинено строк сплати штрафних санкцій у сумі 18319,65 грн. Також, приведено у відповідність облікову картку платника податків, відповідно до якої станом на 17.09.2019 відсутня недоїмка з єдиного внеску на суму 18319,65 грн через судове оскарження рішення про застосування про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.06.2019 №0061065607 на загальну суму 18319,65 грн. Також відповідач стверджує, що зазначені рішенні прийняті контролюючим органом на підставі вимог Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що вони є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами у зв`язку з чим не підлягають стягненню. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позву у повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. 
В судовому засіданні представник позивача та третьої особи проти апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що ГУ ДПС у Запорізькій області 18.11.2020 року отримано заяву ТОВ «Компанії Позитив» №01 від 18.11.2020 року, в якій вказувалось про те, що ТОВ «Компанія Позитив», при проведенні розрахунків по господарським операціям з ТОВ «Комплайт» по оплаті за матеріали ні суму 123 215,0 грн було допущено помилку в платіжному дорученні №3107 від 01.10.2020, а саме замість рахунку ТОВ «Комплайт» помилково вказано рахунок UА80899998Ю385139000000404083, Банк отримувача Казначейство України (ЕЛ.АДМ.ПОДАТ.) та перераховане) кошти на зазначений рахунок.
У вказаній заяві ТОВ «Компанія Позитив» просило підготувати висновок про повернення ТОВ «Компанія Позитив» помилково сплачених коштів, відповідно до платіжного доручення №3107 від 01.10.2020 та повернути помилково перераховані кошти у сумі 123 215,00 грн з рахунку UA808999980385139000000404083, Банк отримувача Казначейство України (ЕЛ.АДМ.ПОДАТ.) на рахунок ТОВ «Компанія Позитив» НОМЕР_1 , Банк отримувача Запорізьке РУ АТ КБ «Приватбанк» МФО 313399.
Розглянувши вищезазначену заяву, ГУ ДПС у Запорізькій області в адресу ТОВ «Компанія Позитив» направило 25.11.2020 лист від 24.11.2020 №66957/10/08-01-12-04-32 в якому повідомило, що помилкове перерахування коштів відбулось не до бюджету, а на рахунок іншого підприємства ТОВ «Комплайт», відкритого в системі електронного адміністрування ПДВ. Такі рахунки відкриваються для конкретної юридичної особи або фізичної особи - платника ПДВ та операції по перерахуванню коштів з таких рахунків проводяться на підставі документів власника рахунків. Таким чином, ГУ ДПС у Запорізькій області повідомило ТОВ «Компанія Позитив», що заява про повернення помилково сплачених коштів залишається без виконання, оскільки кошти не зараховані до державного або місцевого бюджетів і не підпадають під дію ст.43 Податкового кодексу України.
Вважаючи свої права порушеними, а бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.
          Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначається Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що надміру сплачені податкові зобов`язання з податку на додану вартість були зараховані позивачем до бюджету саме з рахунку платника податку в системі електронного адміністрування у порядку, визначеному пунктом200-1.5 статті 200-1 ПК України, а тому посилання контролюючого органу на положення пункту43.4-1 статті 43 ПК України як на такі, що унеможливлюють задоволення заяви позивача, є необґрунтованими та безпідставними.
Вирішуючи спір по суті, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 14.1.182 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що помилково сплачені грошові зобов`язання це - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.
При цьому, підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Зміст спірних правовідносин в даній справі по своїй суті зводиться до законодавчо визначених підстав повернення грошових зобов`язань платника на поточний, або ж на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ, з огляду на вказане суду зазначає наступне.
Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, зокрема, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3 статті 43 Податкового кодексу України).
У відповідності до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Згідно з пунктом 43.6 статті 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за №1679/28124.
Пунктом 5 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань (далі Порядок №1146) передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1146, у заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям(и) перерахування коштів, що повертаються, зокрема, на поточний рахунок платника податку в установі банку.
Згідно з пунктом 7 Порядку №1146 після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань (крім грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку. Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.
Пунктом 8 Порядку №1146 передбачено, що у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку; три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу маж державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1146 на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у визначеному законодавством порядку.
Аналіз наведених норм вказує на те, що законодавець передбачив чітку процедуру і алгоритм дій, як платника податків, так і фіскального органу в правовідносинах повернення надміру або помилково сплачених платежів.
З матеріалів справи встановлено, ТОВ «КОМПАНІЯ ПОЗИТИВ» при проведенні розрахунків по господарським операціям з нашим підприємством ТОВ «КОМПЛАЙТ» по оплаті за матеріали | рахунку №38 від 17.08.2020 на суму 123215,00 грн, дійсно було допущено помилку в платіжному дорученні №3107 від 01.10.2020, а саме замість рахунку ТОВ «Комплайт» помилково вказано рахунок UА808999980385139000000404083, Банк отримувача Казначейство України (ЕЛ.АДМ.ПОДАТ.), та перераховано кошти на зазначений рахунок. Як вбачається з електронного кабінету ТОВ «КОМПЛАЙТ» (Додаток 1), 01.10.2020 року на  електронний рахунок зараховано кошти у сумі 123 215,00 грн, які перераховано «КОМПАНІЯ ПОЗИТИВ». З даних, наведених в електронному кабінеті в розділі реєстру операцій СЕА ПДВ підприємства, вбачається, що у період з 30.09.2020року по 06.10.2020 року коли «КОМПАНІЯ ПОЗИТИВ» перерахувала кошти і зараховані на електронний рахунок ТОВ «КОМПЛАЙТ», тип операції «поповнення рахунку ПДВ» відсутній, сума ліміту на перерахованих коштів, відповідно не поповнилася, оскільки кошти були перераховані з поточного рахунку ТОВ «КОМПЛАЙТ» а з поточного рахунку ТОВ «КОМПАНІЯ ПОЗИТИВ», а отже несуть для Позивача та ТОВ «КОМПЛАЙТ» очікуваних наслідків та неправильним способом розрахунку за господарськими операціями.
Сторонами по справі не заперечується те, що вказана переплата виникла за рахунок сплати коштів, які надійшли з рахунку платника в СЕА ПДВ.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до пункту 43.41 ст. 43 Податкового кодексу України у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 2001.5 статті 2001 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.
Системний аналіз наведеного вище в контексті встановлених обставин, дає підстави вважати, що надміру сплачені кошти, які було сплачено до бюджету з електронного рахунку платника податку в рахунок сплати його податкових зобов`язань з ПДВ, підлягають поверненню виключно на рахунок СЕА ПДВ платника.
Суд звертає увагу на те, що повернення коштів з електронного рахунку платника податку на його поточний рахунок здійснюється у порядку, встановленому пунктом 2001.6 статті 2001 Податкового кодексу України та порядку 21 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569.
Так, якщо платник виявив бажання надміру зараховані кошти на електронний рахунок перерахувати (повернути) на поточний рахунок, то він зобов`язаний заповнити та подати у складі податкової декларації з ПДВ заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у СЕА платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4) (далі додаток (Д4)).
У такому випадку у додатку (Д4) платник зобов`язаний заповнити таблицю про відомості щодо суми коштів на рахунку у СЕА, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету для сплати податкових зобов`язань за відповідний звітний період (далі таблиця про відомості).
Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:
а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);
б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;
в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про помилковість аргументів позивача, оскільки зміст спірних правовідносин з урахуванням наведених вище норм свідчить про неможливість повернення коштів з рахунку в СЕА на поточний рахунок платника, з урахуванням того, що  гроші вже зараховані на ПДВ-рахунок іншої особи. А ПДВ-рахунок — це рахунок платника (рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі — п. 4 Порядку № 569), а не бюджетний рахунок.
Підсумовуючи вищезазначене обґрунтованим є висновок стосовно того, що відповідно до пункту 2001.7 статті 2001 ПКУ кошти, зараховані на рахунок в СЕА ПДВ, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 2001.5 статті 2001 ПКУ та погашення податкового боргу з ПДВ.
Пункт 2001.6 ПКУ допускає, якщо на дату подання податкової звітності з ПДВ сума коштів на рахунку в СЕА ПДВ перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету, платник податку може подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву. На підставі цієї заяви кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.
На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 2001.3 статті 2001 ПКУ, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в СЕА ПДВ з поточного рахунку платника.
Перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі, якщо таке зменшення загальної суми поповнення рахунка в СЕА ПДВ не призведе до формування від`ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Кодексу.
Іншого механізму повернення цих коштів в ПКУ не прописано. Податковим кодексом не передбачено перерахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ одного платника на поточний або рахунок в СЕА ПДВ іншого платника.
Безпосередньо собі на рахунок повернути ці кошти назад контрагент, що «переплутав» рахунки, не зможе. Для цього немає відповідного механізму. Списання коштів з ПДВ-рахунку відбувається в суворо визначених законодавчих випадках — коли податківці подадуть Казначейству реєстри на списання коштів з ПДВ-рахунку та у визначеній цими реєстрами сумі (Порядок електронного адміністрування ПДВ, затверджений постановою КМУ від 16.10.2014 року № 569).
Отже,  Податковий кодекс України не передбачає перерахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ одного платника на поточний або рахунок в СЕА ПДВ іншого платника.
Тому Товариство може повернути помилково перераховані коштів, якщо звернеться до свого контрагента.
Вирішуючи даний спір, суд вважає за необхідне також зазначити і те, що звертаючись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог посилався окрім іншого також і на рішення Верховного Суду, суд відхиляє наведені аргументи, оскільки зміст спірних правовідносин у згаданому рішенні є відмінним від правовідносин у цій справі.
Крім того, позивачем не доведено факт порушення його прав.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.
Таким чином, на переконання колегії суддів, позовні вимоги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст.   243,   310,   315,   317,   321,   322,   328-331 КАС України, суд,
            ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 в адміністративній справі №280/771/21 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову  Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Позитив"   до  Головного управління ДПС у Запорізькій області   третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплайт" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена      з урахуванням положень   ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 18 червня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя                                                                                           Н.А. Олефіренко
18.06.2021