ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року	Львів	Справа № 608/2427/19 пров. № А/857/9332/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                             Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                  Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:         Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року, головуючий суддя – Запорожець Л.М., ухвалене о 10:01 год. у м. Чорткові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста – інспектора з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Мигдаля Богдана Ігоровича, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

                                                     В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до головного спеціаліста – інспектора з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської МР Мигдаля Б.І., Управління муніципальної інспекції Тернопільської МР, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ТЕ №000733 від 16.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 15.04.2019 року його дружину було прооперовано з приводу важкої хвороби, операція тривала з 15 до 21 годину. Вночі він повернувся додому та 16.04.2019 року, турбуючись про дружину, знову поїхав в лікарню в м. Тернопіль. При під`їзді в лікарню отримав дзвінок, що дружині погано і відчув біль в області серця та сильне запаморочення. Він хворіє на цукровий діабет і зрозумів, що може втратити свідомість та скоїти ДТП. Щоб уникнути тяжких наслідків, що загрожують його життю, він негайно зупинив автомобіль та з останніх сил зайшов у приймальне відділення, де йому було надано відповідну медичну допомогу, після чого повернувся до автомобіля та прибрав його із зони дії знаку «Зупинку заборонено». Вказує, що загроза втратити свідомість та скоїти ДТП була реальною. Про те, що він страждає на цукровий діабет свідчить відповідна довідка. Вважає, що він здійснив вимушену зупинку в зоні дії знаку і не порушив ПДР. Здійснення зупинки в зоні дії знаку не спричинило жодної шкоди, а ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» дозволяє водієві транспортного засобу відступати від вимог законодавства в умовах непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву. 
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  зупинка транспортного засобу в зоні дії знаку була здійснена через різке погіршення здоров`я водія, яке становило реальну загрозу життю і здоров`ю як водія так і інших учасників руху, таким чином він здійснив вимушену зупинку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена», а отже не порушував Правил дорожнього руху України.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, головним спеціалістом – інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Мигдалем Богданом Ігоровичем винесено постанову серії ТЕ №000733 від 16.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.
З оскаржуваної постанови 16.04.2019 року о 11 год. 35 хв. видно, що водій транспортного засобу марки Hundai Tucson з державними номерними знаками НОМЕР_1 ОСОБА_1 за адресою: вул. Шпитальна, 2 м. Тернопіль, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п 8.4 Правил дорожнього руху.
Факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме: зупинка в зоні дії знаку 3.34 за адресою; вул. Шпитальна,2 у м. Тернополі підтверджується фотоматеріалами, доданими до відзиву та вказаний факт сторонами не заперечується.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено факту вчинення адміністративного правопорушення саме в стані крайної необхідності, оскільки вказане не доведено належними та допустимими доказами.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Як встановлено ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ПДР України знак 3.34 "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 – 279-4 цього Кодексу.
Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Матеріалами справи, зокрема, фотосвітлинами підтверджується факт зупинки транспортного засобу позивачем в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено", даний факт позивачем також не заперечується.
Позивач зазначав, що транспортний засіб він припаркував з порушенням ПДР, перебуваючи в стані крайньої необхідності.
Та вказав, що операція дружині позивача ОСОБА_1 проводилася саме 15.04.2019 року, на цю дата також вказує і виписка із медичної карти стаціонарного хворого, долучена позивачем, однак адміністративна постанова інспектором з паркування винесена 16.04.2019 року.
Крім цього, позивач вказує, що задля того щоб уникнути тяжких наслідків, що загрожують його життю, він негайно зупинив автомобіль та з останніх сил зайшов у приймальне відділення, де йому було надано відповідну медичну допомогу, після чого повернувся до автомобіля та прибрав його із зони дії знаку «Зупинку заборонено».
Однак на підтвердження цього, позивачем не надано суду доказів про те, що 16.04.2019 року йому надавалась медична допомога у ТМКЛШД.
Заключення ЛКК № 6/117 від 13 лютого 2020 року, долучене позивачем до матеріалів справи не може свідчити про те, що 16.04.2019 року у нього був біль в області серця та сильне запаморочення, та не береться судом до уваги.
Натомість відповідачем долучено до матеріалів справи фотосвітлини, з яких видно, що на території ТМКЛШД є безперешкодний проїзд та місце для паркування транспортних засобів для відвідувачів цієї лікарні, якою позивач не скористався.
В ході розгляду даної справи не знайшло свого підтвердження те, що позивач, порушуючи Правила дорожнього руху, діяв в умовах непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву.
З урахуванням наведеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відтак вірним є висновок суду першої інстанції про те, що постанова серії ТЕ №000733 від 16.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення є правомірною.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року у справі №608/2427/19 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 18.06.2021 року.