Номер провадження: 22-ц/813/4065/21 
Номер справи місцевого суду: 521/21158/18
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2021                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого - Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,                
за участю секретаря - Чепрас А.І.,
учасники справи:
позивач –ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,
відповідач – ОСОБА_4 ,
відповідач – ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 рокуу складі судді Лічмана Л.Г.,
в с т а н о в и в:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про: визнання недійсною заяви №1-3350 про відмову від прийняття спадщини за ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 ; про визнання недійсними в частині 1/3 свідоцтва про право на спадщину № НОМЕР_1 на 1/9 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання недійсною довіреності ОСОБА_1 , посвідченої Другою Одеською державною нотаріальною конторою за №1-3551 від 14.12.2010; визнання недійсним договору купівлі-продажу №3-1813 квартири АДРЕСА_2 від 11.08.2011; визнання частково недійсним в частині 2/3 свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; визнання частково недійсним в частині 2/3 свідоцтва про право на спадщину на автомобіль марки ЗАЗ TF69YP, 2010 року випуску; визнання недійсним в частині 2/3 договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 та витребування від ОСОБА_2 2/3 частин цієї квартири; визнання недійсним в частині 4/9 договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 за №2112, а також про витребування від ОСОБА_5 4/9 частини цієї квартири.
04.12.2019 від позивача надійшло клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, перелік питань у якому були доповнені 24.06.2020. 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року клопотання про призначення експертизи задоволено частково. Призначено амбулаторну комісійну судово-психіатричну експертизу для надання висновків з таких питань: 1.Чи страждала ОСОБА_1  на хронічний стійкий психічний розлад або функціональний розлад психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи іншими хворобливими явищами, що можуть викликати тимчасовий розлад психіки, під час складання заяви про відмову від прийняття спадщини та складання довіреності 14 грудня 2010 року та 15 грудня 2010 року? 2. Чи здатна була ОСОБА_1 , за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними під час складання заяви про відмову від прийняття спадщини та складання довіреності 14 грудня 2010 року та 15 грудня 2010 року? 3. Чи впливали на фізичний та психічний стан ОСОБА_1 , на її здатність сприймати та усвідомлювати події та факти, які відбувалися у її житті препарати: «РИСПЕРИДОН (RISPERIDONUM)», який був призначений (сторінка 5 медичної карти №17 від 01.01.2011); «КЕТИЛЕПТ» і «ЕГЛОНІЛ» (сторінка 21,12 медичної карти № 2744 від 31.07.2018)? Чи мають ці препарати побічні дії, якщо мають, вказати які саме? 4. Чи страждала  ОСОБА_1 будь-яким психічним розладом у період з 16.12.2010 по 07.08.2018, якщо так, то вказати, чи міг такий психічний розлад впливати на її здатність усвідомлювати факт порушення своїх майнових прав, позбавлення права власності на її майно? Проведення експертизи доручено судово-психіатричним експертам Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради». Оплату за проведення судово-психіатричної експертизи покладено на ОСОБА_1 .
Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її змінити та виключити з переліку питань призначених до експертизи питання №1,3, 4 та проведення експертизи доручити експертам Одеського обласного центру психічного здоров`я, в іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 погоджується з необхідністю призначення та проведення експертизи лише в частині питання усвідомлення ОСОБА_1 значення своїх дій та можливості керувати ними в момент складання заяви про відмову від прийняття спадщини за ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 та складення довіреності на користь ОСОБА_8 станом на 14.12.2010 та 15.12.2010, з урахування спору між сторонами щодо дати вчинення оскаржуваних документів. Інші питання, які поставив суд першої інстанції перед експертами, не стосуються предмету розгляду справи та заявлених позовних вимог, а тому у їх вирішенні немає жодної потреби. При цьому, відповідач не погоджується із висновком суду першої інстанції про доручення проведення судово-психіатричної експертизи експертам Комунального некомерційної о підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» та вважає необхідним доручення проведення експертизи експертам Одеського обласного центру психічного здоров`я.
30.10.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
04.06.2021 від представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.
В судове засідання 04.06.2021 ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Враховуючи, що справа тривалий час перебуває на розгляді, матеріали справи містять всі необхідні докази, суд вирішив розгляну справу без участі сторін, які не з`явилися в судове засідання. 
Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, ОСОБА_3 та апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами; призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України "Про судову експертизу").
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 103ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).
Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.
Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі "Дульський проти України" (заява N 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Матеріали справи свідчать, що сторони у справі оспорюють складання заяви позивача ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини та довіреності, посвідчених державним нотаріусом. Позивач вважає, що такі дії відбулися 14 грудня 2010 року, а відповідачів, що 15 грудня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що не усвідомлювала своїх дій під час підписання у нотаріуса довіреності на розпорядження майном та заяву про відмову від спадщини так як її психічний стан на той час погіршився та 01.01.2011 вона була госпіталізована з основним діагнозом астено-депресивний синдром, гіпоглімічна кома, шизофренія, гіповолемічний шок, ускладнення основного-судинний колапс, приймала медичні препарати, що вплинуло на її неусвідомлення. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що оспорювані апелянтом питання поставлені судом перед експертом, а саме: чи страждала  ОСОБА_1   на хронічний стійкий психічний розлад або функціональний розлад психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи іншими хворобливими явищами, що можуть викликати тимчасовий розлад психіки, під час складання заяви про відмову від прийняття спадщини та складання довіреності 14.12.2010 та 15.12.2010; чи впливали на фізичний та психічний стан ОСОБА_1 , на її здатність сприймати та усвідомлювати події та факти, які відбувалися у її житті препарати: «РИСПЕРИДОН (RISPERIDONUM)», який був призначений (сторінка 5 медичної карти № 17 від 01.01.2011); «КЕТИЛЕПТ» і «ЕГЛОНІЛ» (сторінка 21,12 медичної карти № 2744 від 31.07.2018); чи мають ці препарати побічні дії, якщо мають, вказати які саме; чи страждала  ОСОБА_1  будь-яким психічним розладом у період з 16.12.2010 по 07.08.2018, якщо так, то вказати, чи міг такий психічний розлад впливати на її здатність усвідомлювати факт порушення своїх майнових прав, позбавлення права власності на її майно, мають безпосередній зв`язок з вказаною підставою позову, і на них можна отримати відповідь лише експертним шляхом, призначивши судову експертизу.
Таким чином, доводи апелянта про відсутність конкретних причин визначення певних питань спростовуються висновком суду про те, що це необхідно для повного розгляду справи.
Щодо визначення установи для проведення експертизи слід зазначити наступне.
Під час вирішення судом вказаного питання сторони відносно вибору установи згоди не досягли. Позивач наполягала на проведенні експертизи в Київському міському центру судово-психіатричної експертизи, відповідач ОСОБА_3 вважала, що проведення експертизи повинно бути проведено в Одеському обласному центру психічного здоров`я.
Отже, вирішуючи питання щодо обрання установи для проведення експертизи, суд мотивував вибір установи та обґрунтовано обрав Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» так як сторонами у вирішенні вказаного питання не було досягнуто згоди.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 18.06.2021.

Головуючий:
                                               
Судді: