Ухвала
26 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 642/144/18
провадження № 61-5631ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» виробничий підрозділ «Харківська дирекція залізничних перевезень» про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату втраченого заробітку та додаткових витрат у зв`язку з каліцтвом,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» виробничий підрозділ «Харківська дирекція залізничних перевезень» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату втраченого заробітку у розмірі 
58 756, 96 грн та одноразово суму компенсації за несвоєчасну виплату допомоги по догляду у розмірі 43 741, 36 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2018 року позов задоволено. 
Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 одноразово суму компенсації за несвоєчасну виплату втраченого заробітку у розмірі 58 756, 96 грн та одноразову суму компенсації за несвоєчасну виплату допомоги по догляду у розмірі 43 741, 36 грн. 
Стягнуто ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 
витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 440 грн.
Постановою Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» задоволено частково.
Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2018 року скасовано.
Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до 
ПАТ «Українська залізниця» про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату втраченого заробітку та додаткових витрат у зв`язку з каліцтвом.
31 березня 2021 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявниця зазначила неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 та від 09 грудня 2020 року у справі 
№ 642/144/18-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись 
на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано представником 12 березня 2021 року, що підтверджується копією конверта Харківського апеляційного суду.
Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, 
строк на касаційне оскарження на підставі частини другої 
статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.
Частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року подана 
з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а також стосується питання, що може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» виробничий підрозділ «Харківська дирекція залізничних перевезень» про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату втраченого заробітку та додаткових витрат у зв`язку з каліцтвом, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року. 
Витребувати з Ленінського районного суду м. Харкова вищезазначену цивільну справу (№ 642/144/18).
Надіслати відповідачу копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 12 травня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       Н. Ю. Сакара
 
       В. В. Шипович