РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року
м. Рівне

Справа № 566/1502/20
Провадження № 22-ц/4815/471/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               
головуючого судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,
секретар судового засідання – Ковальчук Л.В., 

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в 
Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича на ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2021 року (постановлену у складі судді Феськова П.В.) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування особи на утриманні,-

       в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Кульчицький О.С. звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування особи на утриманні.
Просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого батька ОСОБА_2 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Кульчицьким О.С. про встановлення факту перебування особи на утриманні – залишено без розгляду.
Роз`яснено ОСОБА_1 та її представнику – адвокату Кульчицькому О.С. право на звернення до суду із заявою у порядку позовного провадження.
Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_1  – адвокат Кульчицький О.С. оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про залишення заяви без розгляду. Стверджує, що спір про право відсутній, оскільки ОСОБА_1 просила суд встановити факт її перебування на утриманні свого батька, а не призначити пенсію по втраті годувальника. 
Просить скасувати ухвалу, а справу повернути до суду першої інстанції.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу місцевого суду - без змін.
Сторони в судове засідання апеляційного суду не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення їм поштових відправлень. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною шостою статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Крім того, частиною четвертою статті 315 ЦПК України роз`яснено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 – адвокат Кульчицький О.С. звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування останньої на утриманні свого батька ОСОБА_2 на час його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви вказує, що 30 серпня 2019 року на автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Chevrolet Aveo", р.н. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 загинув на місці події. ОСОБА_1 являється донькою померлого ОСОБА_2 , яка перебувала на його утриманні та після смерті батька втратила годувальника. Вона є інвалідом третьої групи, внаслідок чого отримує соціальну допомогу. Інвалідність спричинила хвороба, а саме хронічне психічне захворювання - розумова відсталість. За життя її батько отримував пенсію, що була основним доходом сім`ї. Вона та батько проживали разом без інших осіб, оскільки інші члени сім`ї померли ще раніше. Розмір виплат соціальної допомоги є нижчими від прожиткового мінімуму ОСОБА_1 .. Також зауважує, що окрім батька у ОСОБА_1 не залишилося близьких членів сім`ї. Після його смерті вона втратила годувальника та особу, яка у сім`ї займалася побутом, вела господарство, купляла продукти харчування та ліки для неї. У зв`язку із втратою батька, який її утримував завдяки своїй пенсії, допомозі у побуті та по господарству, у ОСОБА_1 виникла необхідність в отриманні допомоги по втраті годувальника.
Також у поданій заяві представник ОСОБА_1 зазначає, що остання зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з питанням нарахування пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю відомостей про її утримання батьком. У зв`язку з цим і виникла необхідність встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні батька.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, а тому дані вимоги не підлягають судовому розгляду у порядку окремого провадження. Відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.
Такі висновки суду першої інстанції є помилковими.
Під час розгляду справи місцевим судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було подано заперечення на заяву представника ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. 
У даному запереченні Управління наголошує, що заява представника ОСОБА_1 повинна розглядатися за правилами позовного провадження, оскільки із неї вбачається спір про право.
В обґрунтування такої позиції заінтересована особа зазначає, що у разі встановлення юридичного факту та подальшим зверненням з відповідним пакетом документів до органів Пенсійного фонду, ОСОБА_1 набуде право на призначення їй пенсії по втраті годувальника.
Разом з цим, у кожному конкретному випадку залежно від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право.
Проаналізувавши зміст заяви представника ОСОБА_1 , заперечення на заяву заінтересованої особи та апеляційну скаргу, можна зробити висновок, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області жодних заперечень щодо факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 не висловлювало, а посилалося на наявність спору про право, у зв`язку з тим, що заявниця не відноситься до кола осіб, які відповідно до норм законодавства мають право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Проте, отримання такого статусу залежить від вирішення по суті заяви про встановлення відповідного факту. 
Тобто, право   ОСОБА_1 на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за умови надання відповідних документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не заперечувало.
Саме по собі посилання заінтересованої особи на існування спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 03 березня 2021 року у справі № 307/2853/19, провадження № 61-4072св20.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність спору про право та безпідставно залишив  без розгляду заяву представника  ОСОБА_1  про встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_2 ..
За таких обставин, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича – задовольнити.
Ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2021 року – скасувати.
Справу повернути до Млинівського районного суду Рівненської області для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя                                         Шимків С.С.
Судді:                                                                 Боймиструк С.В.
        Хилевич С.В.