Постанова
Іменем  України
 
12 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 158/901/19
провадження № 61-3292св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - комунальне підприємство «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання Ківерцівської районної ради»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року у складі судді Костюкевича О. К. та постанову Волинського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у складі колегії суддів: Киці С. І., Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Комунального підприємства «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання Ківерцівської районної ради» (далі - КП «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання Ківерцівської районної ради») про визнання незаконним рішення комісії із соціального страхування про відмову у виплаті матеріальної допомоги. 
Позов мотивований тим, що за трудовим договором вона працює медичною сестрою у КП «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання Ківерцівської районної ради». 26 серпня 2018 року близько 20 години вона рухалась на велосипеді по вул. Шопена у м. Ківерці, з якого впала, внаслідок чого отримала травму - перелом правої малогомілкової кістки. Швидкою допомогою була доставлена до лікарні, де їй була надана перша медична допомога та надано консультаційний висновок з рекомендацією звернутись на прийом до лікаря-травматолога 27 серпня 2018 року. Оскільки вона знаходилась у відпустці, то звернулась до лікаря 03 вересня 2018 року. Їй виданий листок непрацездатності, де була здійснена примітка з 27 серпня 2018 року до 02 вересня 2018 року. В стані непрацездатності вона перебувала з 03 вересня 2018 по 20 листопада 2018 року, після завершення лікування, листки непрацездатності вона пред`явила відповідачу для здійснення оплати. 30 листопада 2018 року відбулося засідання комісії з соціального страхування, на якому прийнято рішення про відмову в призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 11 жовтня 2018 по 20 листопад 2018 року, оскільки невиробнича травма отримана в стані алкогольного сп`яніння. До протоколу № 11 від 30 листопада 2018 року долучено рішення комісії із соціального страхування про внесення змін до пункту 2 протоколу засідання комісії із соціального страхування від 31 жовтня 2018 року, де їй відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 26 серпня 2018 року по 10 жовтня 2018 року. Однак у вказаному додатку відсутні будь-які реквізити, тому він є неправомочним. Підтвердження того, що на момент отримання травми вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння відсутнє, як і те, що отримання травми спричинене перебуванням її у стані алкогольного сп`яніння. Комісією із соцстрахування не проведено розслідування і не встановлено, що саме алкогольне сп`яніння стало причиною отриманої травми. Документи, що доводять такий факт, додаються до протоколу комісії із соцстрахування, чого зроблено не було.
Просила визнати незаконним рішення комісії по соціальному страхуванню від 30 листопада 2018 року про відмову в оплаті лікарняного листка за період з 03 вересня 2018 року по 20 листопада 2018 року.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що позивачем не надано доказів неправомірності рішення комісії по соціальному страхуванню від 30 листопада 2018 року про відмову в оплаті лікарняного листка за період з 03 вересня 2018 року по 20 листопада 2018 року. Рішення комісії прийняте з урахуванням виданого позивачу листка непрацездатності, даних журналу реєстрації амбулаторних хворих. Всупереч статей 12, 81 ЦПК України, ОСОБА_1 не спростовано відомостей про отримання нею невиробничої травми в стані алкогольного сп`яніння.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У лютому 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , в якій після уточнення вимог просила рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 січня 2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом не дотримано вимог законодавства, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи. Крім того, відсутні висновки Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Якщо застрахована особа надала для призначення допомоги листок непрацездатності з позначкою «алкогольне сп`яніння», комісія із соціального страхування підприємства повинна вжити необхідних заходів для з`ясування причин і обставин, за яких ця особа отримала травму чи захворювання, що призвело до тимчасової непрацездатності та встановити наявність причинного зв`язку травми із вживанням алкоголю. У разі якщо такий зв`язок установлено, комісія приймає рішення про відмову в наданні допомоги. 
Комісією КП «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання» не встановлений причинний зв`язок отриманої позивачем травми з алкогольним сп`янінням. Вони обмежилися лише формальною перевіркою правильності заповнення листків непрацездатності, що підтверджується протоколом засідання комісії. Комісією не взято до уваги відсутність в матеріалах справи будь - яких підтверджень її перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Аргументи учасників справи 
У травні 2020 року КП «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання Ківерцівської районної ради» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Волинського апеляційного суду від 16 січня 2020 року без змін.
Відзив мотивований тим, що рішення комісії із соціального страхування про відмову у виплаті матеріальної допомоги прийняте з врахуванням виданого позивачу листка непрацездатності, а також тих даних, що записані в журналі реєстрації амбулаторних хворих. Позивачем жодним доказом не спростовані відомості про отримання нею травми в стані алкогольного сп`яніння. З огляду на те, що травму ОСОБА_1 отримала в побуті, забір крові на вміст алкоголю не проводився. Законодавством України в сфері охорони здоров`я не передбачено  обов`язковості проведення забору крові на вміст алкоголю пацієнта з побутовими травмами. Наявність ознак алкогольного сп`яніння в хворого, що виявлені під час огляду, є підставою вважати, що особа перебуває в алкогольному сп`янінні, про що робиться відмітка лікарем в медичній документації. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 158/901/19, витребувано справу з суду першої інстанції.
У травні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року вказано, що касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах та зазначає про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Фактичні обставини 
Суди встановили, що 26 серпня 2018 року, під час перебування у відпустці, позивач впала з велосипеда на вулиці Івана Франка, що у м. Ківерці, внаслідок чого отримала травму ноги, їй було надано першу медичну допомогу черговим лікарем, яким було зафіксовано стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , надано консультативний висновок звернутись до лікаря травматолога 27 серпня 2018 року, тобто на наступний день. Проте позивач ОСОБА_1 до лікаря-травматолога звернулась лише 03 вересня 2018 року. 
В листку непрацездатності серії АДД № 894853, виданого 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 наявні виправлення. За рекомендацією, викладеною у довідці «Про результати перевірки медичної документації з метою оцінки обґрунтованості видачі, продовження та оформлення листка непрацездатності серії АДД № 094853, виданого працівниці КЗ «Ківерцівське районне ТМО» ОСОБА_1 за період з 03 вересня 2018 року по 10 жовтня 2018 року» від 20 листопада 2018 року Управлінням виконавчої дирекції у Волинській області Фонду соціального страхування України було видано дублікат вказаного листка непрацездатності, в якому зазначено, що ОСОБА_1 порушено режим (несвоєчасна явка на прийом) та травма отримана в стані алкогольного сп`яніння.
Із витягу із протоколу № 11 засідання комісії із соціального страхування з ТВП КЗ «Ківерцівське РТМО» від 30 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні допомоги по втраті працездатності в період з 11 жовтня по 20 листопада 2018 року у зв`язку з тим, що нею була отримана невиробнича травма в стані алкогольного сп`яніння, на прийом до лікаря з`явилася несвоєчасно.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (стаття 253 КЗпП України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одним із видів соціального страхування є соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності; страховим випадком за вказаним видом соціального страхування є подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одним із видів матеріального забезпечення та соціальних послуг за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності є допомога по тимчасовій непрацездатності.
Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного із страхових випадків, зокрема тимчасової непрацездатності внаслідок травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві (стаття 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:
1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.
Разом з тим, відмова в призначенні матеріального забезпечення у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок, зокрема алкогольного сп`яніння, буде обґрунтованою лише у випадку, якщо між уживанням алкоголю й отриманою травмою чи захворюванням є прямий причинно-наслідковий зв`язок. 
Встановленням причинного зв`язку захворювання або травми внаслідок алкогольного сп`яніння займається комісія (уповноважений) підприємства із соціального страхування, повноваження якої зазначені відповідно до пункту 3.1 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року.
Ухвалене комісією рішення про призначення або відмову в оплаті листка непрацездатності вноситься до протоколу засідання комісії. 
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).
Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.
У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні  мотиви - це процесуальний обов`язок суду.
Встановлено, що ОСОБА_1 отримала травму внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом (велосипед). Але суди не з`ясували, чи була отримана травма саме внаслідок алкогольного сп`янінняабо дій, пов`язаних з таким сп`янінням.
Суди належним чином не встановили обставини справи, що мають значення для вирішення спору, не дослідили зібраних доказів, не спростували доводів відповідача, не звернули уваги на відсутність встановленого причинного зв`язку у протоколі засідання комісії, не з`ясували чи проводилося розслідування з метою з`ясування обставин і причин настання тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову.
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
Висновки Верховного Суду
Доводи касаційної скарги з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що судові рішення постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Це унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, судові рішення скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду  
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.
Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 16 січня 2020 рокускасувати.
Справу № 158/901/19 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року та постанова Волинського апеляційного суду від 16 січня 2020 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    І. О. Дундар
 
Судді:                                                                              Н. О. Антоненко 
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков
 
                                                                                      М. М. Русинчук
 
                                                                                      М. Ю. Тітов