Ухвала
 
22 червня 2021 року
м. Київ       
справа № 766/16775/17
провадження № 51-5049 ск 19
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу цивільного позивача Фонду державного майна України на вирок Вищого антикорупційного суду від 07 липня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 березня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі цивільного позивача порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку в частині, що стосується вирішення цивільного позову.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. 
Так, цивільний позивач просить змінити вирок Вищого антикорупційного суду від 
07 липня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 
15 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні цивільного позову Фонду державного майна України до ОСОБА_4 , при цьому не вказує, яке рішення за результатами зміни має ухвалити Суд, тобто порушує перед судом не конкретизовану вимогу.
Натомість, як слідує зі змісту касаційної скарги, вимога про зміну судових рішень за наведеного обґрунтування фактично зводиться до ухвалення протилежного за змістом рішення, ніж було ухвалено судами попередніх інстанцій.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу цивільного позивача слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу цивільного позивача Фонду державного майна України на вирок Вищого антикорупційного суду від 07 липня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15 березня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.                             
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3