ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2021 р.           Справа№ 911/3034/15
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Полякова Б.М.
суддів:            Пантелієнка  В.О. 
          Доманської  М.Л. 

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.
розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мирутенка Миколу Миколайовича
на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2020 в частині відмови в затвердженні звіту арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича 
у справі №911/3034/15 (суддя Лопатін А.В.)
за заявою Києво-Святошинської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Лезіс"
про банкрутство
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 26.05.2021
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3034/15 за заявою Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Лезіс" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 12.08.2015.
Постановою Господарського суду Київської області від 02.12.2015 визнано банкрутом ТОВ Фірму "Лезіс" та відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Мирутенка М.М., зобов`язано ліквідатора ТОВ Фірми "Лезіс" протягом встановленого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строку, за результатами роботи, подати до господарського суду звіт про проведену роботу, ліквідаційний баланс банкрута, який відповідає фактичному фінансовому та майновому стану останнього.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.11.2020, серед іншого, затверджено, викладений в розрахунку, поданому до суду 03.11.2020 звіт арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення і відшкодування витрат за період виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ Фірми "Лезіс" з 12.08.2015 р. по 21.10.2020 р., в частині загального розміру грошової винагороди і витрат - 220000 грн. В іншій частині в затвердженні звіту арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича відмовлено. Клопотання арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича про відсторонення його від виконання повноважень ліквідатора ТОВ Фірми "Лезіс" задоволено. Відсторонено арбітражного керуючого Мирутенка Миколу Миколайовича від виконання повноважень ліквідатора ТОВ Фірми "Лезіс".
Ключовим мотивом ухвали є:
- суд дійшов висновку про обґрунтованість зменшення комітетом кредиторів загальної суми грошової винагороди та витрат за весь період виконання повноважень у даній справі арбітражним керуючим Мирутенком М.М. з 750322 грн до 220000 грн, врахувавши результати проведення ліквідатором ліквідаційної процедури ТОВ Фірми "Лезіс".
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням 28.12.2020 арбітражний керуючий Мирутенко Микола Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2020 в частині відмови в затвердженні звіту арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича та ухвалити нове рішення та затвердити, викладений в розрахунку, поданому до суду 03.11.2020 звіт арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення і відшкодування витрат за період виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ Фірми "Лезіс" з 12.08.2015 по 21.10.2020, в частині загального розміру грошової винагороди і витрат - 750   322 грн та 20 000 грн.
Ключовим аргументом скарги є:
-          суд незаконно зменшив грошову винагороду ліквідатору; 
-          посилання суду на неналежне виконання ліквідатором своїх повноважень є необґрунтованими.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 у справі №911/3034/15 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мирутенка Миколу Миколайовича передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді: Копитова О.С., Грек Б.М. 
Розпорядженнями керівника апарату від 18.01.2021 у зв`язку з перебуванням суддів Копитової О.С., Грека Б.М. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №911/3034/15 між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Доманська         М.Л. , Пантелієнко         В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.
Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого         законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Мирутенка Миколу Миколайовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2020 в частині відмови в затвердженні звіту арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича у справі №911/3034/15, справу призначено до розгляду на 03.03.2021.
В судовому засіданні, яке відбулося 03.03.2021, колегія суддів оголосила перерву у розгляді справи до 21.04.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2021 розгляд справи №911/3034/15 відкладено на 26.05.2021.
В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як вбачається з поданого ліквідатором банкрута - Мирутенком М.М. клопотання, арбітражний керуючий просив затвердити йому грошову винагороду з 12.08.2015 по 21.10.2020 на загальну суму 750322,00 грн.
Отже, під час розгляду вищенаведеного клопотання суду слід керуватись нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), який був чинний на період виникнення спірних правовідносин з 12.08.2015 по 20.10.2019 та чинного КзПБ.   
Так, ч. 1 ст. 30 КзПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 КзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Абз. 2, 3 ч. 6 ст. 30 КзПБ передбачено, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Стаття 30 КзПБ кореспондується зі ст. 115 Закону про банкрутство, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин.
Як вбачається із протокольного рішення комітету кредиторів ТОВ Фірми "Лезіс" від 07.08.2020 р. № 13 (а.с. 2-4 Т4), комітетом прийнято рішення, зокрема щодо обґрунтованості розміру грошової винагороди арбітражного керуючого за весь період виконання Мирутенком М.М. повноважень в частині нарахованої основної грошової винагороди на суму 200000,00 грн, а також понесених витрат на суму 20000,00 грн.
Крім того, згідно аналізу змісту протокольного рішенням комітету кредиторів банкрута від 30.10.2020 р. № 14, комітетом кредиторів погоджено грошову винагороду арбітражному керуючому Мирутенку М.М. за весь період виконання ним повноважень у справі про банкрутство ТОВ Фірми "Лезіс" в загальному розмірі 220000,00 грн. 
Судом враховано висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені в постанові від 01.03.2018 р. у справі № 910/32824/15: "колегія суддів касаційної інстанції вважає, що, при визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період".
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 (справа № 29/5005/486/2012) з приводу застосування Закону про банкрутство, оплата послуг арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень ліквідатора має здійснюватися виключно за фактично виконану роботу (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура, і саме на господарський суд покладається обов`язок досліджувати, які фактичні дії вчинялись ліквідаторами протягом процедури, яка триває майже 5 років та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу. Зазначене також узгоджується з положеннями чинного КУзПБ.
Врахувавши зазначене, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, з метою встановлення обсягу вчинених Мирутенком М.М. під час виконання в даній справі повноважень дій спрямованих саме на досягнення мети процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури, колегія  вважає за необхідне зазначити наступне:
Що стосується процедури розпорядження майном ТОВ Фірми "Лезіс" слід зазначити, що ухвалою Господарського суду від 12.08.2015 р., крім іншого, введено процедуру розпорядження майном ТОВ Фірми "Лезіс" та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мирутенка Миколу Миколайовича, а також призначено розгляд справи в попередньому засіданні суду, разом з цим, попереднє засідання суду у даній справі відбулось 10.11.2015 р., з урахуванням того, що таке засідання було відкладено двічі, а саме: ухвалою суду від 30.09.2015 р., у зв`язку із виконанням розпорядником майна боржника ухвали суду не в повному обсязі; ухвалою суду від 28.10.2015 р., у зв`язку із необхідністю надання додаткового часу розпоряднику майна для доопрацювання звіту.
Відносно виконання Мирутенком М.М. повноважень ліквідатора ТОВ Фірми "Лезіс", судом встановлено, що ліквідатором останнього призначено постановою господарського суду від 02.12.2015 р. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.03.2016 р. ліквідатором банкрута було надано звіт щодо проведення повторної інвентаризації майна банкрута (а.с. 94, 95 Т2), до якого лише додано наказ про створення інвентаризаційної комісії, а також акт приймання-передачі матеріалів фінансово-господарської діяльності ТОВ Фірми "Лезіс", також додано відзив на кредиторську заяву поточного кредитора. Крім того, 01.07.2016 р. ліквідатором подано клопотання про скасування арештів із «банківських рахунків ТОВ Фірми "Лезіс"», яке в подальшому за усною заявою заявника і було залишено без розгляду. 11.10.2016 р. подано звіт про вчинені заходи в ліквідаційній процедурі, відповідно до якого, з урахуванням зазначених у попередньому звіті відомостей, ліквідатором з 09.03.2016 р. лише вчинено заходи спрямовані на отримання інформації щодо зареєстрованого за банкрутом нерухомого майна, також надано протокол засідання комітету кредиторів ТОВ Фірми "Лезіс", який свідчить про проведення ліквідатором засідання комітету кредиторів 10.10.2016 р. В подальшому, 15.03.2017 р., з урахуванням відомостей наявних в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно (вчинено заходи спрямовані на отримання таких відомостей 30.08.2016 р.) подано клопотання про витребування документів; аналогічного змісту клопотання подано     10.05.2017 р. Крім того, матеріали справи свідчать, що ліквідатор 30.06.2017 р. ознайомився з матеріалами справи; 29.08.2017 р. організував та провів засідання комітету кредиторів ТОВ Фірми "Лезіс"; 06.09.2017 р. повторно звернувся з клопотанням про витребування документів. В подальшому, 13.03.2018 р. ліквідатором подано звіт відповідно до відомостей в якому, з урахуванням попереднього звіту, з 11.10.2016 р. ліквідатор звернувся до суду із заявою, спрямованою на повернення від третіх осіб майна банкрута. Слід зазначити, що у задоволенні вказаної заяви, ухвалою суду від 19.09.2018 р. було відмовлено, з мотивів невірного визначення ліквідатором способу захисту порушеного права. Поряд із зазначеним, ліквідатором банкрута подано: 22.05.2018 р. клопотання про відкладення розгляду питання щодо надання ліквідатором звіту за результатами ліквідаційної процедури ТОВ Фірми "Лезіс", з посиланням на наявність спору, що розглядається в межах провадження у справі; 19.09.2018 р. - інформацію відносно звернення до прокуратури та правоохоронних органів про вчинення колишнім керівником правопорушення. 14.05.2019 р. від ліквідатора банкрута надійшов поточний звіт, відповідно до інформації в якому у період від дати попереднього звіту - 13.03.2018 р. по дату подання звіту ліквідатором банкрута лише вчинялися заходи із підтримання позовної заяви ГУ ДФС у Київській області, спрямованої на повернення майна банкрута, що незаконно вибуло, на переконання кредитора, із власності ТОВ Фірми "Лезіс". До зазначеного звіту долучено протокольне рішення комітету кредиторів, зміст якого свідчить, що ліквідатором проведено засідання 25.04.2019 р. В подальшому, 15.10.2019 р. ліквідатором банкрута подано звіт, згідно змісту якого, незважаючи на наявність вчинення заходів кредитором щодо повернення майна у власність банкрута, ліквідатор вважає, що процедуру ліквідації банкрута ТОВ Фірми "Лезіс" слід завершити, поряд із цим, даний звіт не містить інформації щодо вчинення ліквідатором будь-яких дій із дати попереднього звіту - 14.05.2019 р., спрямованих на завершення ліквідаційної процедури у відповідності до положень Закону за результатами вчинення всі можливих дій спрямованих на пошук та повернення майна банкрута. Згідно долученого до вказаного звіту протокольного рішення комітету - комітет кредиторів банкрутом ліквідатором проведено 15.10.2019 р. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що: 13.09.2019 р. ліквідатором банкрута отримано за результатами пошуку інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; 11.01.2020 р. - ліквідатором подано відзив на кредиторську заяву; 11.02.2020 р. - ліквідатором банкрута на виконання ухвали суду надано реєстр вимог кредиторів; 15.05.2020 р. - ліквідатором банкрута подано клопотання про відкладення розгляду справи та протокольне рішення комітету кредиторів від 13.05.2020 р. 
Таким чином, з огляду на все вищенаведене, з урахуванням обсягу та доцільності вчинених арбітражним керуючим Мирутенком М.М. заходів під час виконання повноважень розпорядника майна та ліквідатора ТОВ Фірми "Лезіс" за період - понад п`ять років, з урахуванням того, що станом на сьогодні ліквідатором банкрута, незважаючи на те, що ліквідаційна процедура ТОВ Фірми "Лезіс" триває з 02.12.2015 р., не подано до суду на затвердження звіту ліквідатора за результатами проведення ліквідаційної процедури ТОВ Фірми "Лезіс" за наявності вчинення всіх можливих дій спрямованих на досягнення основної мети ліквідаційної процедури - максимальне задоволення кредиторських вимог банкрута, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість зменшення комітетом кредиторів загальної суми грошової винагороди та витрат за весь період виконання повноважень у даній справі арбітражним керуючим Мирутенком М.М. з 750322,00 грн. до 220000,00 грн., у зв`язку з чим, суд першої інстанції правильно затвердив, викладений в розрахунку (поданому 03.11.2020 р.), звіт арбітражного керуючого Мирутенка М.М. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення і відшкодування витрат за період виконання повноважень у справі про банкрутство ТОВ Фірми "Лезіс" з 12.08.2015 р. по 21.10.2020 р., в частині загального розміру грошової винагороди і витрат - 220000,00 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд незаконно зменшив грошову винагороду ліквідатору протирічать зазначеним вище постановам ВС, відповідно до позиції яких суд в праві зменшувати розмір грошової винагороди в залежності від фактично виконаної арбітражним керуючим роботи.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст.  253-255, 269, 276, 277,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мирутенка Миколу Миколайовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2020 в частині відмови в затвердженні звіту арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича у справі №911/3034/15 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2020 в частині відмови в затвердженні звіту арбітражного керуючого Мирутенка Миколи Миколайовича у справі №911/3034/15 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Справу №911/3034/15 повернути до Господарського суду Київської області.
          5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Поляков 

Судді                                                                                В.О. Пантелієнко

                                                                                М.Л. Доманська

Повний текст складено 31.05.2021