КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 357/8115/18                                                                                       Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження № 22-ц/824/360/2021                                                          Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
(вступна та резолютивна частини)
 
31 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Журби С.О., Ігнатченко Н.В., 
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Танцюри Юлії Борисівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник Оксани Петрівни про визнання недійсним договір оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,  враховуючи складність виготовлення повного тексту постанови, вважає за можливе проголосити її вступну та резолютивну частини, відклавши складання повного тексту на строк до п`яти днів.
Керуючись ст. ст. 259,268 ЦПК України, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Танцюри Юлії Борисівни залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови буде складено не пізніше 05 квітня 2021 року.
 
Суддя-доповідач                                                                              Д.О. Таргоній
 
Судді:                                                                                                  С.О. Журба
 
                                                                                                             Н.В. Ігнатченко

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 357/8115/18                                                                                       Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження № 22-ц/824/360/2021                                                          Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України

31 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Журби С.О., Ігнатченко Н.В., 
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Танцюри Юлії Борисівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник Оксани Петрівни про визнання недійсним договір оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно,
 
УСТАНОВИВ:
 
у липні 2018 року позивач ТОВ Агрофірма «Матюші» звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 , є власником земельної ділянки площею 2,1253 га з кадастровим номером 3220483500:01:001:0056, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. 
19.08.2014 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ Агрофірма "Матюші" договір оренди землі № б/н, за яким передав в оренду позивачу свою земельну ділянку строком на 10 років. 
22.02.2015 року було проведено державну реєстрацію зазначеного права оренди за індексним номером 19523121.
Наприкінці березня 2018 року ТОВ Агрофірмі «Матюші» стало відомо із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що 15 березня 2018 року державним реєстратором КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 02 березня 2018 року між ОСОБА_2 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод», предметом якого є земельна ділянка, що перебуває в оренді у позивача.
Вказує, що укладений між ОСОБА_2 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди земельної ділянки суперечить діючому законодавству і порушує права позивача як орендаря, оскільки попередній договір оренди, укладений 19 серпня 2014 року між Агрофірмою та ОСОБА_2 , є чинним, не визнаний недійсним та не розірваний сторонами, а тому останній не мав права передавати ділянку в оренду іншій особі. 
З огляду на незаконність укладеного між відповідачами договору оренди, позивач зазначає, що у ТДВ «Шамраївський цукровий завод» не виникло право оренди земельної ділянки, а отже, одночасно з визнанням оспорюваного договору недійсним на підставі норм частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію права оренди, прийняте 15.03.2018 року державним реєстратором Олійник О.П. індексний номер 40138675.
19.11.2019 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку, та до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі №б/н від 19.08.2014 року. 
У зв`язку із наведеним, позивач ТОВ Агрофірма «Матюші» просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,1253 га, розташованої у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3220483500:01:001:0056,укладений між ОСОБА_2 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» 02 березня 2018 року та скасувати рішення державного реєтратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Олійник О.П. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 40138675 від 15.03.2018 21:54:25.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Зокрема, позивач не погоджується із висновком суду першої інстанції  про те, що реєстрація права оренди на спірну земельну ділянку за відповідачем ТДВ «Шамраївський цукровий завод» після скасування реєстрації права оренди позивача, не порушує прав позивача, оскільки такі права відсутні.
При цьому, суд першої інстанції не дав належної обставинам, за яких було прийнято наказ Міністерства юстиції України від 15.03.2018 року №729/5, зокрема, щодо посилань у Висновку Комісії Мінюсту на технічні недоліки при проведенні державної реєстрації, які могли бути невідкладно виправлені будь-яким державним реєстратором і не свідчили про незаконність проведення державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ Агрофірма «Матюші».
Крім того, судом не надано оцінки відсутності повноважень у Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на дії державних реєстраторів, вчинені до 01.01.2016 року, оскільки такі скарги могли розглядати виключно суди.
Місцевим судом не надано оцінки доводам позивача щодо порушення ОСОБА_2 принципу добросовісної поведінки у договірних правовідносинах.
Суд першої інстанції фактично обмежився формальною констатацією факту наявності прийнятого Міністерством юстиції України наказу №729/5 від 15.03.2018 року та не вважав за доцільне надати правову оцінку фактичним обставинам справи у їх сукупності.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ч. 2 статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
10 грудня 2020 року Київським апеляційним судом відмовлено в задоволенні клопотання Танцюри Ю.Б. та Тетері С.І. в інтересах ТОВ «Матюші» про зупинення провадження у справі, про що постановлено ухвалу (том 3 а.с. 93)
Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 09.02.2021 року у зв`язку із переведенням судді-доповідача Іванченка М.М. до складу іншої судової палати Київського апеляційного суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної цивільної справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 09.02.2021 року визначено новий склад колегії суддів для розгляду даної справи: суддя-доповідач Таргоній Д.О., судді Голуб С.А., Ігначтенко Н.В.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 09.02.2021 року у зв`язку з відпусткою судді проведено заміну судді у складі колегії (судді Голуб С.А. на суддю Журба С.О.)
В судове засідання, призначене на 31.03.2021 року, сторони у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Від представника позивача ТОВ Агрофірма «Матюші» - адвоката Тетері С.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому процесі.
Керуючись положеннями частини 2 статті 372 ЦПК Украни, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного клопотання з огляду на неповажність причин відсутності представника позивача. При цьому, колегія суддів апеляційного суду виходить із того, що у суді апеляційної інстанції правова допомога позивачеві - ТОВ Агрофірма «Матюші» надається Адвокатським об`єднанням «Еверлігал» на підставі Договору про надання правової допомоги № 17/08-03 від 07.08.2017 року та додаткових договорів до нього. (том 2 а.с. 219-225) Так, представництво інтересів позивача у Київському апеляційному суді здійснювали адвокати АО «Еверлігал» Танцюра Ю.Б., Тетеря С.І., Савінський К.В. Таким чином, за відсутністю доказів, підтверджуючих неможливість участі у справі інших адвокатів, які уповноважені представляти інтереси ТОВ Агрофірма «Матюші» згідно Договору № 17/08-03 від 07.08.2017 року, апеляційний суд не може оцінити причини їх неявки в судове засідання, як поважні, у зв`язку з чим не вбачає перешкод для розгляду справи за відсутністю сторін чи їх представників, які належним чином повідомлені.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам процесуального законодавства відповідає.
Так, судом першої інстанції встановлено наступні обставини.
19 серпня 2014 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та  ОСОБА_2  було укладено договір оренди землі б/н (а.с. 8-9), за яким останній передав позивачу в оренду земельну ділянку площею 2,1253 га з кадастровим номером: 3220483500:01:001:0056 строком на 10 років, зі сплатою орендної плати, яка нараховується та видається орендарем в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить 1913,84 грн. Додаткові умови: оранка, культивація , збір зернових на присадибній ділянці орендодавця площею до 0,30 га буде проводитись безкоштовно, надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, надання допомоги на лікування, при наявності документа та заяви, в розмірі 200 (двісті) гривень, в разі смерті Орендодавця допомога на поховання в розмірі 500 (п`ятсот) гривень або продукти на дану суму на підставі заяви особи, що займається похованням. Обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості землі, без врахування індексів інфляції. Орендна плата видається у строк до 31 грудня поточного року. Видача грошей, продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відомістю на видачу грошей, продукції та послуг. Розмір орендної плати переглядається 1 раз на 5 років за взаємною згодою сторін.
22.02.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бондар А.В. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за позивачем за індексним номером 19523121 (а.с.16)
Згідно п. 37 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
Також, судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України № 729/5 від 15 березня 2018 року задоволена колективна скарга громадян, в тому числі  ОСОБА_2 , та серед іншого скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрофірма «Матюші» на належну  ОСОБА_2  земельну ділянку кадастровий номер 3220483500:01:001:0056, яке було зареєстроване на підставі договору оренди від 19 серпня 2014 року. 
Підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ Агрофірма «Матюші» стало звернення власників земельних ділянок до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, яка обґрунтована тим, що договори оренди із ТОВ «Матюші» були зареєстровані за відсутності необхідних на те документів, зокрема, без підписаних власниками земельних ділянок договорів, заяв на вчинення реєстраційних дій, відповідних проплат за вчинення реєстраційних дій та інше.
Судом першої інстанції також встановлено, що 02 березня 2018 року між ОСОБА_2 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_2 передав ТДВ «Шамраївський цукровий завод» у строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1253 га, розташовану у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3220483500:01:001:0056 (а.с. т.2 ст. 117). Договір оренди укладений строком на сім років і 15 березня 2018 року зареєстрований державним реєстратором КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав».
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії  НОМЕР_1  (а.с. т. 2 ст. 53).
19.11.2019 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідачкаОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку площею 2,1253 га з кадастровим номером 3220483500:01:001:0056, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області(т.2 а.с. 52). Та до  ОСОБА_1  перейшли права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі №б/н від 19.08.2014 року.
Відмовляючи в задоволенні заявленого ТОВ «Матюші» позову, суд першої інстанції виходив із того, що реєстрація права оренди на спірну земельну ділянку за відповідачем ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди, після скасування реєстрації права оренди позивача, не порушує прав останнього, оскільки такі права відсутні з огляду на скасуваннярішення державного реєстратора про реєстрацію права орендиТОВ «Матюші».
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
З матеріалів справи вбачається, 19 серпня 2014 року між ТОВ Агрофірма «Матюші» та  ОСОБА_2  було укладено договір оренди землі б/н.
Згідно п. 37 прикінцевих положень договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, що узгоджується з приписами ст. 638 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України.
Так, договір оренди землі, який бувукладений між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_2 було зареєстровано 22.02.2015 року.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми.
Разом з тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.
Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.
Виходячи з конкретних обставин справи, а саме реєстрації 22 лютого 2015 року договору оренди землі, який бувукладені між ТОВ Агрофірма «Матюші» та  ОСОБА_2 , яка в зв`язку з її незаконністю була скасована, можна дійти висновку, що така реєстрація не створює юридичних наслідків та не свідчить, що зареєстрований з порушенням закону договір оренди набув чинності, у відповідності до вимог ст. 125 ЗК України.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що скасувавши рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, держава офіційно не визнає і не підтверджує факту набуття позивачем права оренди на спірну земельну ділянку, належну  ОСОБА_2 , оскільки відповідні відомості виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За таких обставин, реєстрація права оренди на спірну земельну ділянку за відповідачем ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди, після скасування реєстрації права оренди позивача, не порушує прав останнього, оскільки такі права відсутні, бо як вище вказувалося право оренди виникає виключно з моменту державної реєстрації цих прав.
Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16.
Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме цього договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі 3 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19).
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністерства юстиції України № 729/5 від 15 березня 2018 року скасовані як таке, що було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бондар А.В. № 19523121 від 22.02.2015 року про державну реєстрацію за ТОВ Агрофірма «Матюші» права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220483500:01:001:0056.
Вказаний наказ у встановленому законом порядку не скасований та є чинним.
Відомості про скасування державної реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки внесено до Реєстру в той же день - 15 березня 2018 року.
Зі скасуванням рішень державних реєстраторів про реєстрацію за позивачем речового права на нерухоме майно - права оренди на спірну земельну ділянку та внесенням відповідних відомостей до Реєстру втрачаються ті правові наслідки, які з них випливають, а саме - скасовується державна реєстрація речового права і особа у відповідності до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статті 125 ЗК України вважається такою, що не набула відповідного речового права.
Отже, встановивши, що державна реєстрація речового права позивача на спірну земельну ділянку була скасована 15 березня 2018 року, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Агрофірма «Матюші».
Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та оцінки місцевим судом, який їх обґрунтовано спростував.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права., 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Танцюри Юлії Борисівни залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови буде складений 01 квітня 2021 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                 Д.О. Таргоній
 
Судді:                                                                          С.О. Журба
 
                                                                                     Н.В. Ігнатченко