УХВАЛА

03 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 240/19769/20
адміністративне провадження № К/9901/16553/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання протиправними дій, стягнення недоплаченої суддівської винагороди,
ВСТАНОВИВ:
12 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправними дії Територіалього управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо нарахування та виплати їй суддівської винагороди за квітень-серпень 2020 року із застуванням статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік";
- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на її користь недоплачену суддівську винагороду за квітень-серпень 2020 року у сумі 105982,26 грн. ;
- допустити рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року позов задоволено частково.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою і якій просить скасувати судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху.
01 червня 2021 року Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області до Верховного Суду надійшло клопотання, в якому скаржник просить відстрочити сплату судового збору.
Клопотання обґрунтовано тим, що сплата судового збору здійснюється безпосередньо за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому із відсутністю бюджетних асигнувань за відповідним кодом економічної класифікації видатків, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області повідомляє про неможливість сплати судового збору по даній касаційній скарзі та просить відстрочити його сплату.
Проаналізувавши зазначену заяву, слід зазначити наступне.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої та другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Скаржник, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.
Враховуючи наведене та беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи, а також предмет спору, заявник касаційної скарги не є суб`єктом, на якого в даному випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
Отже, підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні.
Оскільки станом на 03 червня 2021 року відповідач не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставною для залишення її без руху тому є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено.
Згідно частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявнику.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 44-45, 169, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання протиправними дій, стягнення недоплаченої суддівської винагороди повернути особі, яка її подала. 
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                                  Л.О. Єресько

                                                                                                                            В.М. Соколов