Постанова 
Іменем України 
 
16 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 501/4183/19
провадження № 61-12037св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. 
суддів: Бурлакова С. Ю., Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - державне підприємство морський торговельний порт «Чорноморськ», 
третя особа - Незалежна профспілка працівників морського торговельного порту «Чорноморськ», 
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2020 року в складі судді Петрюченко М. І. та постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року в складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я., 
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державного підприємства морського торговельного порту «Чорноморськ» (далі - ДП МТП «Чорноморськ»), у якому просила:
-          визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора ДП МТП «Чорноморськ» від 07 серпня 2019 року № 344 «Про зміну істотних умов праці» в частині зміни оплати праці ОСОБА_1 ;
-          визнати незаконним та скасувати наказ першого заступника директора порту від 31 жовтня 2019 року № 568/О-1 «Про припинення трудового договору» з ОСОБА_1 ;
-          поновити її в ДП МТП «Чорноморськ» на посаді перекладача Адміністративної служби відділу діловодства та контролю;
-          стягнути з ДП МТП «Чорноморськ» на користь її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 листопада 2019  року по час ухвалення рішення суду. 
 
Позов мотивований тим, що вона працювала в ДП МТП «Чорноморськ» перекладачем Адміністративної служби відділу діловодства та контролю. 
 
На підставі наказу в.о. директора порту від 07 серпня 2019 року № 344 «Про зміну істотних умов праці» їй в односторонньому порядку в сторону погіршення змінено умови оплати праці. 
 
На підставі наказу від 31 жовтня 2019 року №568/О-1 відповідач звільнив її з 04 листопада 2019 року з роботина підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України.
 
Посилаючись на те, що згоди на зміну умов оплати праці вона не надавала, нові умови праці введено без узгодження та згоди незалежної профспілки,  ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2020  року в задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення суду мотивоване тим, що у ДП МТП «Чорноморськ» відбулися зміни в організації виробництва і праці, викликані укладанням договорів оренди шляхом ліквідації і створення нових структурних підрозділів та реорганізації робочих місць, тобто існували об`єктивні причини необхідності змін до штатного розпису з 01 листопада 2019 року, а тому наказ від 07 серпня 2019  року № 344 «Про зміну істотних умов праці» є таким, що відповідає вимогам закону.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу 31 жовтня 2019 року № 568/О-1 «Про припинення трудового договору», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , яка була завчасно (04 вересня 2019 року) попереджена про зміни в організації виробництва і праці, не надала згоду на продовження роботи в нових умовах, а тому її звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2020 року залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем порушення її трудових прав під час видання оскаржуваних наказів. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скаргита узагальнення її доводів
 
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року в справі № 607/83/16-ц, від 17 червня 2020 року в справі № 501/695/19, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі                        № 761/11887/15-ц, відповідно до якого суд повинен дослідити чи виконав відповідач спеціальні норми матеріального права, якими фактично закріплено неможливість зміни та запровадження таких нових суттєвих умов праці як режиму роботи та оплати праці без участі і узгодження з виборним органом первинної профспілки, членом якої є позивач. Суди попередніх інстанцій не встановили наявність відмови  ОСОБА_1 від продовження роботи в нових умовах праці після спливу двомісячного строку з часу ознайомлення з відповідним розпорядженням. 
 
Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не поданий. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її з суду першої інстанції. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У жовтні 2020 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року справу за позовом  ОСОБА_1 до ДП МТП «Чорноморськ», третя особа - незалежна профспілка працівників МТП «Чорноморськ», призначено до розгляду. 
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального 
кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно з частиною другою статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 з 03 вересня 1997 року працювала перекладачем в ДП «ІМТП» у різних відділах підприємства.
 
Наказом від 17 лютого 2014 року № 56/О позивач переведена на посаду перекладача до Адміністративної служби відділу діловодства та контролю.
 
31 липня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Ресурс-Холдинг» (далі - ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг») укладений договір оренди № 17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно з яким в оренду товариству передано частину майна ДП МТП «Чорноморськ».
 
Пунктом 3.3 Угоди від 29 листопада 2017 року про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень договору оренди державного нерухомого майна від 31  липня 2017 року, передбачено, що ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг» зобов`язалося прийняти до себе на роботу по переведенню 100 працівників з ДП МТП «Чорноморськ», які відповідають кваліфікаційним вимогам створених робочих місць, та гарантувало збереження суттєвих умов праці кожного переведеного працівника.
 
Відповідно до зазначеної Угоди, зокрема Третя особа, попередньо досягнувши згоди по всім суттєвим умовам, у тому числі уклала угоду в галузі соціально-трудових правовідносин працівників порту, при цьому, згідно п. 4.5 Угоди, Порт та Профспілки самостійно забезпечують погодження положень цієї Угоди між собою, доведення її змісту працівникам та гарантують додержання її виконання в частинах, пов`язаних з правовідносинами Порту з Профспілками та працівниками Порту.
 
Наказом від 07 березня 2018 року № 144 в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, створено з 01 квітня 2018 року наступні структурні підрозділи: «Служба охорони праці», «Служба охорони навколишнього середовища», «Служба цивільного захисту та мобілізаційної роботи». 
 
Наказом від 20 червня 2018 року № 327 в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, ліквідовано з 01 вересня 2018 року структурний підрозділ «Другий термінал» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис. Зобов`язано начальника служби управління персоналом здійснити звільнення працівників за переведенням до ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН», здійснити вивільнення працівників, які відмовляються від звільнення за переведенням.
 
Наказом від 22 серпня 2018 року № 420 в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, створено з 01 вересня 2018 року структурний підрозділ «Портова сервісна служба». Ліквідовано з 01 грудня 2018 року структурний підрозділ «Ремонтно-будівельне управління» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис.
 
Наказом від 22 серпня 2018 року № 426, від 30 серпня 2019 року № 439 в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці та ліквідовано з 01 грудня 2018 року структурний підрозділ «Відділ забезпечення зовнішніх зв`язків» та «Відділ тарифів» з усіма посадами, що складають їх штатний розпис.
 
Наказом від 20 грудня 2018 року № 622 в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, скорочено з 26 березня 2019 року штатні одиниці працівників, які входять до підрозділу «Складська діяльність» 4 терміналу. Наказом від 24 січня 2019 року №44 внесено зміни до наказу від 20 грудня 2018 року № 622 та скорочено з 26 березня 2019 року штатні одинці працівників, які входять до підрозділу «Складська діяльність» 4 терміналу.
 
Наказом від 28 березня 2019 року №133 в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни в організації виробництва і праці, ліквідовано з 01 червня 2019 структурний підрозділ «Спеціалізований комплекс з переробки руди» з усіма робочими місцями та посадами, що складають його штатний розпис. Зобов`язано начальника служби управління персоналом здійснити звільнення працівників за переведенням до ТОВ «БОКОНТІ УКРАЇНА», здійснити вивільнення працівників, які відмовляються від звільнення за переведенням.
 
Наказом від 07 серпня 2019 року № 344 у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, що викликані укладанням договорів оренди державного нерухомого майна ДП МТП «Чорноморськ», та згідно вищевказаних наказів в ДП МТП «Чорноморськ» запроваджені зміни істотних умов праці працівникам підприємства та з 01 листопада 2019 року, затверджено зміну штатного розпису підприємства, відповідно до якого виключено посаду перекладача з окладом 6 499 грн та введено таку ж посаду з окладом 5 067 грн.
 
08 серпня 2019 року ДП МТП «Чорноморськ» складний акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом від 07 серпня 2019 року № 344, копію якого остання отримала, що підтверджено підписами трьох свідків.
 
04 вересня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про зміни істотних умов праці згідно з наказом від 07 серпня 2019 № 344 та вказано, що з 01  листопада 2019 року її середньорічна годинна тарифна ставка буде складати 30,51 грн та місячний посадовий оклад буде становити 5 067 грн. Також позивача повідомлено, що у разі відмови від продовження роботи у нових умовах праці, трудовий договір з нею буде припинено на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, проте ОСОБА_1 відмовилася підписувати вказане повідомлення, що також підтверджено підписами трьох свідків.
 
Наказом від 31 жовтня 2019 року № 568/О-1 ОСОБА_1 з 04 листопада 2019 року звільнено із займаної посади перекладача, трудовий договір припинений, оскільки позивач відмовилась від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці на підставі на підставі пункту 6частини першої статті 36 КЗпП України. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.
Пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.
Відповідно до пункту 2.7 Угоди від 29 листопада 2017 року про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень договору оренди державного нерухомого майна від 31  липня 2017 року, при повідомленні про суттєві умови праці, Порт враховує рівень оплати праці, передбачений чинним колективним договором Порту на момент підписання цієї Угоди із збереженням кожному працівнику класності, розряду, категорії, яку він мав на момент переведення, у відповідності з додатками до колективного договору: положенням про рівень посадових окладів та тарифних ставок; преміювання; доплат та надбавок; виплат за вислугу років  та винагороди по результатах роботи за рік, безперервний стаж роботи в Порту для нарахування  відповідних доплат працівникам Порту, які будуть переведені на роботу до Підприємства згідно з умовами Угоди.
З матеріалів справи вбачається, що на ДП «МТП «Чорноморськ» укладений колективний договір, його сторони вже дійшли згоди щодо його основних умов, у тому числі й з приводу оплати праці. Так, згідно з додатком 1 до Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ» визначено рівні посадових окладів і тарифних ставок за основними професійно-кваліфікаційними групами робітників порту.
Проте апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, належним чином не перевірив, чи порушив роботодавець запровадженням нового штатного розпису мінімально встановлені державою та колективним договором розміри та гарантії заробітної плати, та чи діяв він у межах існуючих домовленостей між ним та виборним органом профспілкової організації.
Разом з тим, вказані обставини є суттєвими для правильного вирішення спору у цій справі.
Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 липня 2020  року у справі №501/3407/18 (провадження № 61-15070св19), від 20  січня 2021 року у справі № 501/1695/18 (провадження 3 61-8791св19), від 27 січня 2021 року у справі № 501/1928/18 (провадження № 61-15334св19). 
Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з`ясувати дійсні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до пункту 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Одеського апеляційного суду від 07 липня 2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	С. Ю. Бурлаков	
 	В. С. Жданова	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко