ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № П/320/136/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 травня 2021 року                                                                       м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Сорочка Є.О.,
за участі секретаря судового засідання                                        Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, 
 В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління       Держпродспоживслужби  в Київській області, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління  Держпродспоживслужби  в Київській області № 218-К від 03.12.2019; поновити ОСОБА_1   на посаді заступника начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління     Держпродспоживслужби в Київській області.       
Позовні вимоги було обґрунтовано протиправністю винесення Головним управлінням Держпродспоживслужби  в Київській області  наказу № 218-К від 03.12.2019. Позивач зазначила про те, що у даному випадку, у поданні дисциплінарної комісії з рекомендацією про її звільнення від 05.11.2019, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ, було не враховано та не вірно кваліфіковано характер проступку, обставини, за яких був вчинений   дисциплінарний проступок. Також, позивач вказала на те, що нею не було допущено перевищення службових повноважень, при виконанні службових обов`язків, адже вона діяла у межах наданих їй повноважень, як посадова особа територіального органу Держпродспоживслужби, відповідно до п. 2 Порядку № 694 від 08.07.2019  та посадової інструкції.       
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач вказав, що позивачем при здійсненні посадових обов`язків систематично допускалися порушення п. 9 Порядку № 694 від 08.07.2009  при реєстрації техніки за фізичними особами не за місцем їх проживання та юридичних осіб, за відсутності будь-яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належать юридичній особі.       
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.      
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні апелянт та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 була призначена на посаду заступника начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Київській області з 13.07.2017.       
Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 722 від 29.07.2019 «Про створення робочої групи», робочій групі було доручено здійснити перевірку дотримання вимог законодавства під час реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських,       дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів територіальними органами   Дерпродспоживслужби  за період з 01.01.2018 по 01.07.2019, у тому числі Головного управління   Держпродспоживслужби  в Київській області (т.1 а.с. 68-69).       
Листом Держпродспоживслужби  від 05.09.2019 № 232-8/5947-19 на адресу Головних управлінь  Держпродспоживслужби  у Рівненській, Волинській, Київській областях та у м. Києві була направлена Довідка про результати перевірки стану дотримання вимог законодавства під час реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських,дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів територіальними органами       Держпродспоживслужби  за період з 01.01.2018   по 01.07.2019 (далі - довідка) (т.1 а.с. 157-169).       
Згідно Довідки, заступником начальником відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління  Держпродспоживслужби  у Київській області ОСОБА_1 , систематично протягом періоду з 01.01.2018 по 01.07.2019, в порушення п. 9 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських,дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 № 694, за відсутності будь-яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належить юридичній особі, у відокремленому підрозділі (філії) або право власності/оренди на земельну ділянку на території Київської області, вносились дані до уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи реєстру   Держпродспоживслужби, щодо реєстрації та зняття з обліку техніки юридичних та фізичних осіб, які мають зареєстроване місцезнаходження та місце проживання поза межами Київської області.     
На виконання наказу Держпродспожслужби «Про усунення порушень та здійснення заходів реагування» № 861 від 10.09.2019,  ГУ  Держпродспожслужби  у Київській області винесено наказ «Про ініціювання дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 »        № 476 від 18.09.2019.       
У ході дисциплінарного провадження, комісією було встановлено, що надані комісії письмові та усні пояснення ОСОБА_1 , а також вибірковий аналіз заяв про реєстрацію машин з додатками від ТОВ з II «Цеппелін Україна ТОВ», ТОВ «УЛК «Ленд-ЛІЗ»,             ТОВ «Констракшн  Машинері» та інших, підтверджують факти, викладені у Довідці та Доповідній записці, щодо проведення ОСОБА_1 реєстрації машин, що належать юридичним та фізичним особам з порушенням вимог      п. 9 Порядку, за відсутності будь-яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належить юридичній особі, у відокремленому підрозділі (філії) або право власності/оренди на земельну ділянку на території Київської області.       
02.10.2019  на адресу Головного управління Держпродспоживслужби  в Київській області надійшла доповідна записка начальника Відділу з питань запобігання корупції, відповідно до якої, за результатами перевірки, проведеної Відділом, опрацьовано матеріали перевірки стану дотримання вимог законодавства під час реєстрації та зняття з реєстрації тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сількогосподарської   техніки, інших механізмів територіальними органами  Держпродспожслужби  у Рівненській, Волинській, Київській областях та у м. Києві за період з 01.01.2018  по 01.07.2019, проведеної згідно наказу   Держпродспожслужби                 № 722 від 29.07.2019.       
05.11.2019 було винесено Подання дисциплінарної комісії щодо розгляду дисциплінарного провадження стосовно заступника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ОСОБА_1 , прийняту за результатами розгляду дисциплінарного провадження, яким рекомендовано за вчинений дисциплінарний проступок -  пртягнути  ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с. 196-200).       
03.12.2019 Головним управлінням  Держпродспоживслужби  в Київській області прийнято наказ № 218-К «Про звільнення ОСОБА_1 », яким постановлено звільнити ОСОБА_1 - заступника начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління   Держпродспоживслужби  в Київській області з 03.12.2019 відповідно до частини 5  статті 66 Закону України «Про державну службу»  (а.с. 85-86) (т.1 а.с.7).                                                                                       
Вважаючи наказ відповідача про звільнення зі служби протиправним, позивач звернулася із даним позовом до суду.       
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що під час розгляду справи  було встановлено, що  підставою для притягнення  позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем  було визначено  обставини  перевищення службових повноважень. У свою чергу, судом було наголошено на тому, що перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції.  У той же час, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй  законом  прав та обов`язків. Позивачем, як службовою особою Головного управління  Держпродспоживслужби  у Київській області вчинено дії з реєстрації транспортних засобів, які за територіальною ознакою належать до відання інших територіальних управлінь  Держпродспоживслужби.  Тобто, дії позивача є саме перевищенням службових повноважень, оскільки ОСОБА_1 діяла поза межами встановлених їй    законом прав та обов`язків.  Судом першої інстанції враховано, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення може бути застосовано у разі вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 7, ч. 2, ст. 65   Закону № 889-VIII, а отже, відповідачем   було правомірно  застосовано такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення позивача з посади.       
          У апеляційній скарзі позивач вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, адже відповідачем та судом не враховано та не вірно кваліфіковано характер проступку, обставини, за яких був вчинений дисциплінарний проступок. Апелянт наголошує на тому, що нею не було допущено перевищення службових повноважень, при виконанні службових обов`язків, адже вона діяла у межах наданих їй повноважень, як посадова особа територіального органу Держпродспоживслужби.       
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. 64 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015             № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим  Законом  та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.       
Згідно з приписами ст. 65  Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим  Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.   
За нормами ст. 68 Закону України «Про державну службу», дисциплінарні провадження       ініціюються  суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.       
Так, згідно з ч. 1 ст. 69 Закону № 889-VIII, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.       
          При цьому, згідно з ч. 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу», дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, під час визначення виду дисциплінарного стягнення повинна враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця.
Відповідно до ст. 77 Закону України «Про державну службу», рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.       
У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.       
Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).       
Кабінетом Міністрів України постановою від 28.12.2016 № 1051 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», функції із здійснення реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, у тому числі з реєстрації та облік тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських,  дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів" покладено на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.       
Пунктом 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби       в Київській області, затвердженого наказом   Держпродспоживслужби       від 22.05.2019     № 469 (яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Головне управління   Держпродспоживслужби  в Київській області є територіальним органом   Держпродспоживслужби  та їй підпорядковане.  Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління  Держпродспоживслужби  та розташовані на території Київської області. Повноваження Головного управління поширюються на територію Київської області, а у сферах карантину та захисту рослин, насінництва і       розсадництва       - на територію Київської області та        м. Києва.       
Згідно із підпунктом 6 пункту 4 вказаного Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у сфері нагляду (контролю) у системі інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу: здійснює реєстрацію та облік тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських,    дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, видачу номерних знаків та відповідних реєстраційних документів на них, ведення автоматизованого обліку зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів та систематизацію відомостей про їх власників з використанням Єдиного реєстру.       
Процедура відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації (далі - реєстрація) та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських,дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів (далі - машини), здійснення інших заходів, пов`язаних з реєстрацією та веденням обліку машин, визначається Порядком відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 № 694  (далі - Порядок № 694).       
Згідно з п. 2 Порядку № 694, реєстрація та зняття з обліку машин проводяться територіальними органами Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.       
Відповідно до п. 4 Порядку машина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстрованої в установленому порядку державним інспектором заяви власника або уповноваженої ним особи у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.       
До заяви додаються:   1) документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини; 2) документи, що підтверджують сплату передбачених законодавством податків, а також зборів за послуги, що надаються територіальним органом       Держпродспоживслужби; 4) копії паспорта та картки фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платників (для фізичної особи); 5) документ, що посвідчує особу представника власника та його повноваження (у разі потреби); 6) свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про її зняття з обліку попереднім власником (якщо машина перебувала в експлуатації та була зареєстрована в територіальному органі       Держпродспоживслужби       чи іншому державному органі); 7) митна декларація на паперовому носії або її копія, засвідчена в установленому порядку, або електронна митна декларація, або       уніфікована митна квитанція МД-1  - для машин, що ввезені на митну територію України та реєструються вперше; 8) акт про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі реєстрації машини, якій ідентифікаційний номер присвоєно відповідно до пункту 14 цього Порядку); 8-1) висновок спеціаліста; 8-2) для машин, які реєструються вперше: декларація про відповідність, оформлена виробником або його уповноваженим представником, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 62; сертифікат затвердження типу, виданий органом з оцінки відповідності, призначеним в установленому порядку на провадження діяльності щодо затвердження типу, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. №1367;сертифікат відповідності затвердженому типу, оформлений виробником або його уповноваженим представником на підставі сертифіката затвердження типу, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затвердженого       постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1367;           9) інші документи у випадках, визначених ним Порядком.       
Відповідно до п. 9 Порядку № 694, машина, що належить юридичній особі, реєструється за її місцезнаходженням, а фізичній особі - за місцем її проживання (перебування).       
Машини, що використовуються та зберігаються у відокремлених підрозділах юридичної особи або на земельних ділянках, які є власністю юридичних або фізичних осіб чи надані їм у користування, зокрема в оренду, можуть реєструватися за місцезнаходженням відокремлених підрозділів або земельних ділянок. У такому разі до заяви про реєстрацію машини додаються документи, що підтверджують використання та зберігання машини у відокремленому підрозділі або право власності на земельну ділянку чи на користування нею.       
У свою чергу, процедура зняття з обліку машин передбачена   п. п.  17-19  Порядку        № 694, згідно якого, машина знімається у зв`язку з її відчуженням  чи вибракуванням протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи. Втім, вимоги щодо зняття з обліку машин за місцезнаходженням чи місцем проживання власника, як це передбачено п. 9 Порядку № 694, для їх реєстрації, вказане положення не містить.       
У силу норм ч. 1 ст. 65  Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим       Законом       та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.       
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 74  Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.       
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.       
З наведеного вище слідує, що до повноважень Головного управління Держпроспоживслужби       у Київській області належить, зокрема, здійснення реєстрації та обліку транспортних засобів в       агро-промисловому комплексі на території Київської області.       
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що посадовою інструкцією заступника начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби  в Київській області, затвердженою в.о. начальника Головного управління  Держпродспоживслужби  в Київській області від 26.04.2017, визначено посадові обов`язки ОСОБА_1 , за якими, відповідно до п. 3 розділу 2 інструкції, заступник начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки  проводить державну реєстрацію та облік тракторної техніки, забезпечує проведення технічного огляду цієї техніки, контролює ведення необхідної технічної документації (т.1 а.с. 231).       
Тож, саме на позивача, як на заступника  начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки, покладено обов`язки щодо  здійснення реєстрації та обліку відповідних транспортних засобів саме на території Київської області.       
Відповідно до п. 4 Порядку № 694, машина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстрованої в установленому порядку державним інспектором заяви власника або уповноваженої ним особи у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.         
Відповідно до п. 9 Порядку № 694, машина, що належить юридичній особі, реєструється за її місцезнаходженням, а фізичній особі - за місцем її проживання (перебування).         
Машини, що використовуються та зберігаються у відокремлених підрозділах юридичної особи або на земельних ділянках, які є власністю юридичних або фізичних осіб чи надані їм у користування, зокрема в оренду, можуть реєструватися за місцезнаходженням відокремлених підрозділів або земельних ділянок. У такому разі до заяви про реєстрацію машини додаються документи, що підтверджують використання та зберігання машини у відокремленому підрозділі або право власності на земельну ділянку чи на користування нею.       
У ході дисциплінарного провадження ініційованого стосовно позивача, комісією було встановлено, що надані комісії письмові та усні пояснення ОСОБА_1 , а також вибірковий аналіз заяв про реєстрацію машин з додатками від ТОВ з II «Цеппелін Україна ТОВ»,         ТОВ «УЛК «Ленд-ЛІЗ», ТОВ «Констракшн  Машинері» та інших, підтверджують факти, викладені у Довідці та Доповідній записці, щодо проведення ОСОБА_1 реєстрації машин, що належать юридичним та фізичним особам з порушенням вимог п. 9 Порядку, за відсутності будь-яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належить юридичній особі, у відокремленому підрозділі (філії) або право власності/оренди на земельну ділянку на території Київської області. Перевіркою встановлено, що позивачем вносились дані до уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи реєстру  Держпродспоживслужби, щодо реєстрації та зняття з обліку техніки наступних юридичних осіб:  ТОВ «Констракшн Машинері» (код ЄДРПОУ  32828388, м. Київ), зареєстровано - 1122 одиниці техніки та знято з обліку - 1039 одиниць;  ТОВ «ОТП Лізинг» (код ЄДРПОУ  35912126, м. Київ), зареєстровано - 1590 одиниць техніки та знято з обліку - 112 одиниць;  ТОВ з II «Цеппелін Україна ТОВ» (код ЄДРПОУ     30178004, м. Київ), зареєстровано - 342 одиниці техніки та знято з обліку - 255 одиниць;  ТОВ «БУДМАШ XIX» (код ЄДРПОУ  42805545, м. Запоріжжя);  ТОВ «Енергобуд-1» (код ЄДРПОУ  40079474,            м. Харків);   ТОВ «Акваград» (код ЄДРПОУ  35406134, м.  Чорноморськ, Одеської області); ТОВ «ЛУГІНИ АГРО» (код ЄДРПОУ  38943762, с.  Бовстуни, Житомирської області);               ТОВ «БІГ СІТІ ГРУП» (код ЄДРПОУ   37451739, м. Дніпро);  ТОВ «ГЕММА» (код ЄДРПОУ 23079990, м. Павлоград, Дніпропетровській області).       
Аналогічні порушення, вчинені ОСОБА_1 встановлено при реєстрації техніки за фізичними особами не за місцем їх проживання, зокрема:     ОСОБА_2 (мешканець Чернівецької області),    ОСОБА_3 (мешканець м. Маріуполь), ОСОБА_4 (мешканець м. Київ) та інші.       
Тож, судом першої інстанції було досліджено та перевірено, що позивачем здійснювалася реєстрація машин, які належать фізичним та юридичним особам місцезнаходження чи місце проживання яких, територіально не поширюється на повноваження ГУ  Держпродспоживслужби  у Київській області, що дає підстави для висновку про те, що позивач за наведених обставин без отримання повного пакету документів, здійснювала реєстраційні дії, які за порядком не мала підстав здійснювати, адже територіальна юрисдикція (за наданими документами) не поширювалась на орган Держпродспоживслужби Київської області.
Натомість, позивач під час розгляду спору в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі наголошує, що нею не  було допущено перевищення службових повноважень, оскільки вона діяла відповідно до положень порядку. Також, апелянт зауважує та звертає увагу на невірну кваліфікацію відповідачем її дій, як перевищення службових обов`язків.   
Слід наголосити на тому, що у  частині 2 статті 65 Закону «Про державну службу», наводиться вичерпний перелік видів дисциплінарних проступків, серед яких в контексті даної справи заслуговують на увагу: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону); перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення (п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону); прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення (п. 14 ч. 2 ст. 65 Закону); прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу (п. 15 ч. 2 ст. 65 Закону).       
Дійсно, Закон України «Про державну службу»  не дає визначення терміну «перевищення службових повноважень», однак, у  Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень»   зазначено, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: а) вчинення дій, які є компетенцією    вищестоящої  службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.       
Тож, перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції.  У той же час, як вірно враховано окружним судом, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй  законом  прав та обов`язків.       
Позивач мала право вчиняти реєстраційні дії щодо відомчої техніки, однак за умови перевірки наданих документів, проте, вчиняла такі поза межами юрисдикції свого органу Держпродспоживслужби, фактично за інший орган Держпродспоживслужби (вчинено дії з реєстрації транспортних засобів, які за територіальною ознакою належать до відання інших територіальних управлінь Держпродспоживслужби)  
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що дії позивача є саме перевищенням службових повноважень, оскільки остання діяла поза межами встановлених їй  законом  прав та обов`язків, що, у свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.  
За наведених обставин, позивача було звільнено з посади державної служби на підставі пункту 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» -       перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення, правомірність такої підстави звільнення встановлено судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів.    
За змістом ч. 1  ст. 66 Закону України «Про державну службу», звільнення з посади державної служби є видом дисциплінарного стягнення. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої  статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої       статті 65 цього Закону.       
Слід акцентувати, що перевищення службових повноважень має особливий характер, у зв`язку з чим, законодавець і передбачив можливість застосування за вчинення такого проступку найсуворішого виду дисциплінарного стягнення.
Тож, систематичний характер вчинюваних позивачем дій з реєстрації машин з інших регіонів у вигляді реєстрації великої кількості транспортних засобів, який було встановлено у ході дисциплінарного провадження, свідчить, в першу чергу, про ступінь тяжкості правопорушення та про ступінь вини особи, оскільки позивачем тривалий час ігнорувалися вимоги закону та порядку. Відтак, доводи позивача про неспівмірність стягнення характеру вчинюваного проступку також не знаходять свого підтвердження, у той час, як відповідачем доведено правомірність своїх дій.
Як зазначив Верховний суд у постанові від 23.04.2020 у справі № 820/612/18, стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного проступку; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи відповідає застосований вид стягнення вимогам закону.
Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи, і бути належним чином обґрунтованим.
Відтак, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення може бути застосовано у разі вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.7, ч. 2, ст. 65  Закону № 889-VIII, а отже, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що відповідачем було  правомірно  застосовано до позивача такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади, з огляду на що, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні.       
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування/зміни оскаржуваного рішення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 р. - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя                                                                             О.М. Ганечко

Судді                                                                                                          В.В. Кузьменко

                                                                                                               Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено 19.05.2021.