ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року	Львів	Справа № 460/4519/20 пров. № А/857/5994/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                                 Шинкар Т.І.,
суддів                                                                                   Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Щербаков В.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Рівне о 16 год. 16 хв. 08 грудня 2020 року, повне судове рішення складено 23 грудня 2020 року, у справі №460/4519/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,
В С Т А Н О В И В:

22.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби, просило визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА204120/2020/000036/1 від 06 квітня 2020 року.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Суд першої інстанції вказав, що розбіжності мають бути саме щодо числових значень митної вартості чи її складових або впливати на її обчислення, а не інші розбіжності, які з цим не пов`язані: помилки у даті укладення договору поставки, а також відсутності певних реквізитів у поданих документах, які жодним чином не спростовують числові значення, що використовуються при обрахунку складових митної вартості товарів заявлених до оформлення. З аналізу змісту таких документів, в яких зазначена неправильна дата, вбачається, що вони складалися саме постачальником товару, а не покупцем, тому позивач не міг впливати на належне оформлення цих документів і самостійно усунути наявні неточності.  Суд зазначив, що наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів по товару 1 згідно МД від 18.02.2020 №UA500030/2020/202038 за рівнем митної вартості 0,28 USD/пара та по товару 2 згідно МД від 29.02.2020 №UA500030/2020/206432 за рівнем митної вартості 3,02 USD/кг не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару, оскільки визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, котирування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо. Суд першої інстанції вказав на протиправність зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною, яка вказана в Контракті від 02.03.2020 №03/03/20, з огляду на надання декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору, та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено неможливість застосування попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару, загальні посилання на норми МК України, зроблені в оскаржуваному рішенні, не конкретизують підстави щодо незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, що в свою чергу не може вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Поліська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що за митною декларацією від  06.04.2020 №UA204000/2020/000036/1 до митного оформлення заявлено товар: рукавиць захисних для всіх професій, трикотажних просочених покритих гумою в асортименті на загальну суму 15884,64 доларів США митними органами щодо правильності визначення митної вартості товару встановлено неточності у документах: в графі 44 МД за кодом документа « 0380» зазначений документ від 02.03.2020 №03/03/20. Проте декларантом до митного оформлення надано інвойс від 17.01.2020 №TSW19-V03; специфікація від 17.01.2020 №б/н до контракту від 02.03.2020 №03/03/20 не підписана покупцем; специфікація від 17.01.2020 №б/н до контракту від 02.03.2020 №03/03/20 складена раніше аніж підписаний зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020 №03/03/20; наданий інвойс від 17.01.2020 містить посилання на укладений пізніше контракт 02.03.2020 №03/03/20; згідно коносаменту від 21.01.2020 №YMLUM240150839 товар відправлено раніше аніж підписаний зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020 №03/03/20; сторінка зовнішньоекономічного контракту від 02.03.2020 №03/03/20 не містить печатки та підпису продавця; відповідно до пп.5.3 пункту 5 зовнішньоекономічного контракту від 02.03.2020 №03/03/20 оплата за товар здійснюється протягом 30 днів від дати інвойсу – 17.01.2020. Повідомив, що декларантом позивача не надані витребувані документи, відтак відповідачем обґрунтовано скоригована митна вартість імпортованого товару. Дані обставини, на переконання скаржника, не знайшли належної оцінки судом першої інстанції. Висновки, до яких дійшов суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 06.04.2020 прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, таке є законним та обґрунтованим. З тих підстав просив апеляційну скаргу задовольнити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги надуманими і безпідставними.
Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, а також і те, що вирішення справи можливе на підставі наявних у ній доказів, керуючись статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» подано до Поліської митниці митну декларацію від 03.04.2020 №UA204120.2020.029287 щодо митного оформлення товару –рукавиць захисних для всіх професій, трикотажних просочених покритих гумою в асортименті на загальну суму 15884,64 доларів США.
До митної декларації надані наступні документи: пакувальний лист від 17.01.2020; інвойс від 02.03.2020, коносамент від 21.01.2020; міжнародна автомобільна накладна (CMR) від 02.04.2020; сертифікат про походження товару від 05.03.2020; електронний лист митниці від 03.04.2020, акт огляду митниці Луцьк від 06.04.2020, акт огляду митниці Одеса від 02.04.2020, лист митниці від 06.04.2020, прайс лист від 17.01.2020, специфікація від 17.01.2020, зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020, експортна митна декларація країни відправлення від 17.01.2020.
За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом винесене рішення про коригування митної вартості товарів від 06.04.2020 №UA204120/2020/000036/1, яким скориговано митну вартість товарів:
товару 1 – рукавиці захисні для всіх професій, трикотажні просочені і покриті гумою в асортименті, (виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., СN, торгівельна марка нема даних) на рівні 0,28 USD/одиниця;
товару 2 – вироби із композиційної шкіри, рукавиці захисні для всіх професій: 10.5 Kraglux Mini без вкладок червоні 3000 шт. виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., СN (торгівельна марка нема даних) на рівні 0,7047 USD/одиниця.
Не погоджуючись з вказаним вище рішенням відповідача щодо коригування митної вартості позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 1, 2 статі 51 МК України).
Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);              3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідач, як це встановлено судом першої інстанції, обґрунтовуючи позицію щодо наявності у митного органу сумнівів у заявленій митній вартості товару, вказує, на такі розбіжності у поданих декларантом документах: в графі 44 МД за кодом документа « 0380» зазначений документ від 02.03.2020 №03/03/20. Разом з цим декларантом до митного оформлення надано інвойс від 17.01.2020 №TSW19-V03; специфікація від 17.01.2020 №б/н до контракту від 02.03.2020 №03/03/20 не підписана покупцем; специфікація від 17.01.2020 №б/н до контракту від 02.03.2020 №03/03/20 складена раніше аніж підписаний зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020 №03/03/20; наданий інвойс від 17.01.2020 містить посилання на укладений пізніше контракт 02.03.2020 №03/03/20; згідно коносаменту від 21.01.2020 №YMLUM240150839 товар відправлено раніше аніж підписаний зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020 №03/03/20; сторінка зовнішньоекономічного контракту від 02.03.2020 №03/03/20 не містить печатки та підпису продавця, відповідно до пп.5.3 пункту 5 зовнішньоекономічного контракту від 02.03.2020 №03/03/20 оплата за товар здійснюється протягом 30 днів від дати інвойсу – 17.01.2020. Декларантом до митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що стосується заявленого до митного оформлення товарів.
Таким чином, скаржник вважає, що рішення Поліської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товару  №UА204120/2020/000036/1 від 06 квітня 2020 року прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зі змісту приписів розділу ІІІ («Митна вартість товарів та методи її визначення») МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.
Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів;                б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.
Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від       09 липня 2020 року (справа №804/5445/17), від 31 березня 2020 року (справа №809/1858/16).
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «ВІТЛЮКС» (Покупець) та “QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., СN (Постачальник) укладений Контракт від 02.03.2020 №03/03/20 на поставку товару – рукавиці захисні для всіх професій, трикотажні просочені і покриті гумою в асортименті.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІТЛЮКС» подано до Поліської митниці митну декларацію від 03.04.2020 №UA204120.2020.029287 щодо митного оформлення товару –рукавиць захисних для всіх професій, трикотажних просочених покритих гумою в асортименті на загальну суму 15884,64 доларів США. Митна вартість ввезеного товару визначена Товариством за першим методом - за ціною договору.
До митної декларації надані наступні документи: пакувальний лист від 17.01.2020; інвойс від 02.03.2020, коносамент від 21.01.2020; міжнародна автомобільна накладна (CMR) від 02.04.2020; сертифікат про походження товару від 05.03.2020; електронний лист митниці від 03.04.2020, акт огляду митниці Луцьк від 06.04.2020, акт огляду митниці Одеса від 02.04.2020, лист митниці від 06.04.2020, прайс лист від 17.01.2020, специфікація від 17.01.2020, зовнішньоекономічний контракт від 02.03.2020, експортна митна декларація країни відправлення від 17.01.2020.
Відповідно до прайсу виробника загальна вартість рукавиць, які постачались позивачу становить 15884,64 USD, у тому числі: розмір 7, 32 грами, квітчаста вставка – 0,037 USD/од. (9000 шт.-333 USD; розмір 8, 35 грам, квітчаста вставка – 0,042 USD/од (14520 шт.-609,84 USD); з манжетом покриті нітрилом 120 грам/пара – 0,140 USD/од. (12000 шт.-1680 USD); 10,5 повністю шкіряні рукавиці без вставки, кольорові, шкіра червона Kraglux Mini -0,280 USD/од. (3000 шт. – 840 USD); зелена поліестерна вкладка, вкрита чорним латексом 13 калібру – 0,067USD/од. (50040 шт. – 3352,68 USD); червона поліестерна вкладка, вкрита чорним латексом 13 калібру - 0,067USD/од. (20160 шт. – 1350,72 USD); двохниткові сірі бавовняні з чорним латексом протизгинні 10 калібру 80 гр/пара – 0,096 USD (80400 шт. – 7718,40 USD).
Зазначена вартість партії товару у сумі 15884,64 USD (430,467,39 грн по курсу НБУ на дату оформлення) підтверджується інвойсом від 17.01.2020 №TSW19-V03 до  вказаного вище контракту. 
За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом винесене рішення про коригування митної вартості товарів від 06.04.2020 №UA204120/2020/000036/1, яким скориговано митну вартість товарів:
товару 1 – рукавиці захисні для всіх професій, трикотажні просочені і покриті гумою в асортименті: Flower liner 32 gram розмір 7 – 9000 шт.; Flower liner 35 gram розмір 8 – 14520 шт.; Safety 120 gram безпечні з манжетом покриті нітрилом – 12000 шт.; 13 guage зелені з вкладкою з поліестеру з чорним латексним покриттям – 50040 шт.; 13 guage червоні з вкладкою з поліестеру з чорним латексним покриттям – 20160 шт.; 10G 80 грам/пара 2-х протекторна з сірої бавовни з чорним латексним покриттям долонь зі зморшками на кінцівках – 80400 шт. (виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., СN, торгівельна марка нема даних) на рівні 0,28 USD/одиниця
товару 2 – вироби із композиційної шкіри, рукавиці захисні для всіх професій: 10.5 Kraglux Mini без вкладок червоні 3000 шт. виробник QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., СN (торгівельна марка нема даних) на рівні 0,7047 USD/одиниця.
У графі 33 Рішення № UA204120/2020/000036/1 зазначені такі підстави для коригування митної вартості товару: митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною рахунку щодо товару, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в базі даних ЄАІС Держмитслужби: по товару 1 згідно МД від 18.02.2020 №UA500030/2020/202038 за рівнем митної вартості 0,28 USD/пара та по товару 2 згідно МД від 29.02.2020 №UA500030/2020/206432 за рівнем митної вартості 3,02 USD/кг. 
Для підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості запропоновано надати такі документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, прайс листи, каталоги, специфікації виробника товару для незалежного кола покупців, що можливо розповсюдити на заявлену партію; банківський платіжний документ, що стосується заявленого до митного оформлення товару та зазначений в гр. 44 МД за кодом « 0380» (рахунок-фактура (інвойс)) документ від 02.03.2020 №03/03/20.
За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятої до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статті 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Вартість товару визначено на основі раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей по зазначеним вище МД.
При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальну на дату оцінки та найменшу із альтернативних вартість, що заявлена до Митниці Держмитслужби. Числове значення митної вартості товару 1 становить 52113,60 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті становить 1438137,33 грн. Водночас числове значення митної вартості товару 2 становить 2114 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті становить 58338,37 грн. 
Надалі позивач подав до митного органу заяву в якій повідомив, що надати додаткові документи немає можливості і просив достроково винести  рішення про визначення митної вартості.
Як це встановлено судом першої інстанції, позивачем, також, подана до митного органу митна декларація (форма МД-2) від 08.04.2020 №UA204120/2020/029792 щодо імпортованого товару – рукавиці захисні для всіх професій, трикотажні просочені і покриті гумою в асортименті: Flower liner 32 gram розмір 7 – 9000 шт.; Flower liner 35 gram розмір 8 – 14520 шт.; Safety 120 gram безпечні з манжетом покриті нітрилом – 12000 шт.; 13 guage зелені з вкладкою з поліестеру з чорним латексним покриттям – 50040 шт. на загальну вартість 15884,64 доларів США. До неї були додана низка документів, які, також, долучались до МД від 03.04.2020 №UA204120.2020.029287. Тобто, декларант самостійно намагався усунути недоліки щодо поданих ним документів, зокрема, щодо  відсутності підпису у специфікації, а також печатки і підпису продавця на одній із сторінок контракту.
До матеріалів справи, також, долучено поданий Товариством  висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (Рівненське відділення) за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 02.06.2020 №9857 в якому зазначено, що дійсна (ринкова) вартість рукавиць захисних для всіх професій в асортименті підтверджується зовнішньоекономічним контрактом від 02.03.2020 №03/03/20, інвойсом до цього контракту, калькуляцією виробника на товар від 02.03.2020 та наданими зразками згаданого  вище товару і становить 390603,30 грн. у тому числі рукавиць за назвами: Flower liner 32 gram розмір 7 – 9000 шт. – 8188,47 грн; Flower liner 35 gram розмір 8 – 14520 шт. – 14995,97 грн; Safety 120 gram безпечні з манжетом покриті нітрилом – 12000 шт. – 41311,20 грн; 10.5 Kraglux Mini без вкладок червоні 3000 шт. – 20655,60 грн; 13 guage зелені з вкладкою з поліестеру з чорним латексним покриттям – 50040 шт. – 82442,40 грн; 13 guage червоні з вкладкою з поліестеру з чорним латексним покриттям – 20160 шт. – 33214,40 грн; 10G 80 грам/пара 2-х протекторна з сірої бавовни з чорним латексним покриттям долонь зі зморшками на кінцівках 80400 шт. – 189795,46 грн.
В судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_1 пояснив, що ціни подібних товарів можуть суттєво різнитися в залежності від обсягів їх партій. Так, за велику за обсягом партію рукавиць, яка закуплена позивачем – ціна вартості одиниці товару обумовлюється індивідуально і, зазвичай, нижча цін запропонованих виробниками на сайтах, оскільки діють суттєві знижки за придбання товару гуртом. 
Цей висновок, як встановлено судом першої інстанції, хоча й не надався митному органу під час митного оформлення по митній декларації, оскільки був отриманий позивачем пізніше, однак, на переконання суду першої інстанції, з висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, додатково свідчить про помилковість висновків відповідача щодо заниження позивачем митної вартості вказаних товарів.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що для витребування у позивача додаткових документів такі розбіжності мають бути саме щодо числових значень митної вартості чи її складових або впливати на її обчислення, а не інші розбіжності, які з цим не пов`язані. 
При поданні до митного органу митної декларації від 03.04.2020 №UA204120.2020.029287, декларантом заявлено митну вартість товарів згідно ціни поставки  по прайс листу виробника і обраний метод її визначення – основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (пункт 1 частини першої статті 57 МК України). Вартість поставленого товару повністю відповідає цінам зазначеним у прайс листі продавця.
Слід зазначити, що всі недоліки зазначені митним органом зводяться до помилок у даті укладення договору поставки, а також відсутності певних реквізитів у поданих документах. Проте, ці розбіжності жодним чином не спростовують числові значення, які використовуються при обрахунку складових митної вартості товарів заявлених до оформлення.
Разом з тим, як це вірно встановлено судом першої інстанції, з аналізу змісту поданих документів в яких зазначена неправильна дата вбачається, що вони складалися саме постачальником товару, а не покупцем, тому позивач не міг впливати на належне оформлення цих документів і самостійно усунути наявні неточності.
Окрім того, як це встановлено судом першої інстанції, виробник вказаних товарів QINGDAO TIANSHUN INDUSTRIAL CO., СN листом від 07.04.2020 №25987 повідомив, що у контракті укладеним між ним та Товариством вказано неправильну дату укладання даного контракту, просив правильною датою його укладання вважати 15.01.2020. У зв`язку з цим датою укладання контракту вказану в Інвойсі, Специфікації та пакувальному листі вважати не вірною, вірною вважати дату.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі розбіжності у поданих декларантом документах не є беззаперечною підставою для витребування у нього додаткових документів. Визначення ж ціни товару між Постачальником та Покупцем згідно з Контрактом від 02.03.2020 №03/03/20 є виключно питанням господарських відносин учасників правочину. 
Вірними, також, є висновки суду першої інстанції, що наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів по товару 1 згідно МД від 18.02.2020 №UA500030/2020/202038 за рівнем митної вартості 0,28 USD/пара та по товару 2 згідно МД від 29.02.2020 №UA500030/2020/206432 за рівнем митної вартості 3,02 USD/кг не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару, оскільки визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, котирування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо, що підтверджено в суді першої інстанції експертом ОСОБА_1 .
Так, статтею 57 МК України встановлено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з частиною 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.
Частинами 4-5 статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Статтею 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Відповідно до частини 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) b) Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
Згідно з приміткою 4 до пункту 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі формулювання підпунктів «a» і «b» дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.
Відповідно до положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року первинною основою для митної вартості за цією Угодою є «контрактна вартість», визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
Згідно з частинами 1, 2 Приміток до статті 7 вказаної Угоди митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1 - 6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.
Як це встановлено судом першої інстанції відповідач стверджує, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення встановлено, митна вартість імпортованого товару не може бути визначеною за ціною договору, оскільки декларантом не надано витребуваних митним органом додаткових документів, а митниця володіє інформацією про зазначену вище вартість товарів заявлених позивачем до митного оформлення.
Проте, позивачем надано усі належні документи, також, і щодо транспортування товару, а саме: коносамент від 21.01.2020 №YMLUM240150839, що підтверджує перевезення товару морським транспортом, а також міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 02.04.2020, що свідчить про його доставку з порту до покупця та не заперечується митним органом.
На переконання суду апеляційної інстанції, при зверненні до митного органу щодо оформлення партії товару декларантом були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару. Натомість, відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів щодо повноти і достовірності заявлених числових показників митної вартості. Відтак, митним органом не наведено обґрунтованих причин для зобов`язання декларанта подати додаткові документи, адже наданих декларантом документів було достатньо для визначення митної вартості за основним методом. 
Відповідно до пункту 7 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689, при перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару.
У постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15 Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що спірне рішення відповідача не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості КТЗ почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх використання. 
Відтак, рішення відповідача: про коригування митної вартості товарів від 06.04.2020 №UA204000/2020/000036/1 не відповідає критеріям встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства та порушує майнові права та законні інтереси позивача.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною 7 статті 58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).
При цьому, положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.
Згідно з положеннями розділу 5 вказаних Методичних рекомендацій під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: - спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; - спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; - інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; - інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; - інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; - інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; - цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; - інформація отримана з мережі Інтернет.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) це сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками під час митного контролю та оформлення товарів і транспортних засобів. Основними напрямками контролю АСАУР є достовірність декларування, правильність визначення митної вартості, країни походження та класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, дотримання заходів нетарифного регулювання, та ін. Основне завдання АСАУР полягає в тому, щоб на підставі всіх діючих профілів здійснити оцінку ризику митної декларації, яка прийнята до митного оформлення та видати повідомлення із вказівками необхідних заходів.
Спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від            02 квітня 2019 року (справа №809/784/16), від 25 лютого 2020 року (справа №260/718/19), від    24 березня 2020 року (справа №826/11012/16).
Крім того, рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок формування, ведення такої, отримання інформації, а також порядок використання даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Як зазначено у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, за основу для обрахунку митної вартості ввезеного позивачем товару взято митну вартість імпортованого товару визначеного на основі раніше визначених органами доходів і зборів митних вартостей.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).
Саме таке регулювання спірних правовідносин було покладено в основу правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 8 лютого 2019 року у справі №825/648/17 та у постанові від 09 вересня 2020 року (справа №400/3133/18).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не доведено що ввезений товар, згідно номерів та дат митних декларацій, які взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, за параметрами, характеристиками та країною походження відповідає товару ввезеному позивачем, не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
При цьому, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а тому таке рішення не може вважатись обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України з урахуванням правової позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.
Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, самостійне визначення митним органом митної вартості ввезеного товару за ЕМД від 18.02.2020 та від 29.02.2020, не може бути категоричною підставою для визначення митної вартості у спірних правовідносинах.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що не наведення у рішенні про коригування митної вартості обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості, розглядається Верховним Судом як самостійна підстава для скасування таких рішень у постановах від             21 грудня 2018 року (справа №815/1670/17), від 10 червня 2020 року (справа №1.380.2019.004752).
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що контролюючий орган, визначаючи необхідним до застосування одного із другорядних методів визначення митної вартості товарів, спирався виключно на аргументи, які при їх системному аналізі не можуть належним чином підтвердити обґрунтованість застосовуваного методу. Неправильний вибір необхідного до застосування методу визначення митної вартості товарів призвів до незаконності проведеного митним органом коригування митної вартості товарів. Як наслідок, скаржником порушено вимоги принципу обґрунтованості при виконанні покладених на неї обов`язків. Водночас, спрацювання системи АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА204120/2020/000036/1 від      06 квітня 2020 року.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності рішення відповідача про коригування митної вартості товару, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі №460/4519/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук