КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 Справа №33/824/2687/2021                                                                Постанова винесена суддею Макухою А.А.
 Категорія: ч. 1 ст. 184 КУпАП     
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
24 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали                          справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою                    ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду                         м. Києва від 26 квітня 2021 року, 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , не погоджуючись із мотивувальною частиною постанови, вважаючи, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, просить змінити постанову суду,  виключивши з її мотивувальної частини наступні абзаци:
«Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку факт неправомірних дій малолітньої ОСОБА_2 має місце, а тому за такі неправомірні дії відповідальність повинні нести батьки в порядку визначеному цивільним законодавством.
Захист інтересів фізичної особи при проведенні фото-, кіно-, теле- та відеозйомки, який передбачений ст. 307 ЦК, є істотною гарантією реалізації багатьох особистих немайнових прав: права на індивідуальність (ст. 300 ЦК), права на особисте життя (ст. 301 ЦК), права на повагу до гідності та честі                  (ст. 297 ЦК), права на недоторканність ділової репутації (ст. 299 ЦК) тощо.
Під поняттям «фото-, кіно-, теле-, чи відео зйомка» слід розуміти процес  фіксації фактів на відповідні фото-, кіно-, теле-, чи відеоносії. Оскільки процес відповідної зйомки може суттєво порушувати певні особисті немайнові права фізичної особи, то ЦК визначає, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода фізичної особи може виражатись як у письмовій так і в усній формі, в залежності від обставин, при яких провадиться відповідна зйомка.
В зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зазначені норми довести до відома потерпілих та роз`яснити про їхнє право звернутися до суду з відповідним позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (ст. 1166, 1178 ЦК України)».
Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що вона була позбавлена можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, у зв`язку  з тим, що у судовому засіданні була проголошена лише резолютивна частина постанови, в якій суддя зазначив про закриття провадження за відсутністю складу правопорушення, при цьому не вказавши на обставини викладені у мотивувальній частині постанові, а до того ж, станом на день звернення із даною апеляційною скаргою, нею повний текст постанови з суду не отримувався, та з ним вона ознайомилась лише 06.05.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, який було оприлюднено 05.05.2021 року, а відтак, наявні підстави для поновлення процесуального строку.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задоволенню не підлягає,                 а апеляційна скарга  підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
 
Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП,  постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
 
Постанова Солом`янського районного суду м. Києва відносно         ОСОБА_1 була винесена 26 квітня 2021 року.
 
Як вбачається з постанови Солом`янського районного суду м. Києва                   від 26 квітня 2021 року,  ОСОБА_1 була присутньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції і свою вину у вчиненні правопорушення не визнала (а.с. 14-15), та таким чином ОСОБА_1 було відомо про прийняте судом рішення, порядок та строки його оскарження. 
 
Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подала 08.05.2021 року, згідно поштового штампу (а.с. 24), тобто з пропуском встановленого законом                         10-денного строку на апеляційне оскарження.
 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. 
 
Між тим, доводи  ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань                        на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва                   від 26 квітня 2021 року.
 
Так, зазначені  ОСОБА_1 обставини, такі як не отримання нею повного тексту постанови, з яким вона ознайомилась лише 06.05.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, що було оприлюднено                       05.05.2021 року, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки не містять посилань на такі обставини, які б об`єктивно могли зашкодити їй своєчасно звернутися до суду першої інстанції за отриманням оскаржуваної постанови суду та подати апеляційну скаргу, зважаючи саме на присутність    ОСОБА_1 у судовому засіданні, та відповідно і її обізнаність про результати розгляду справи в день винесення постанови, яка, до того ж, вже на наступний день після ухвалення, тобто 27.04.2021 року, була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень. До того ж ст. 294 КУпАП пов`язує обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.
 
За таких обставин, відсутні підстави для поновлення  ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які вона посилається,                  з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.
 
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
 
Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які вона посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними,                то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 .
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
 
п о с т а н о в и л а:
 
Відмовити  ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду                    м. Києва від 26 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
 
Апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
                       Суддя 
      Київського апеляційного суду                                 Горб І.М.