Справа № 157/8/21  Провадження №33/802/339/21 	Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Мазурика П.А., розглянувши у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 березня 2021 року щодо неї, 
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою судді  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави 454 грн. судового збору.
Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 18 грудня 2020 року біля 03 год. 40 хв. на вул. Шевченка в м. Камені-Каширському Волинської області керувала власним автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , та будучи зупиненою працівниками поліції за підозрою в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу поліцейського відмовилася пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що дійсно в час та місці, зазначених в протоколі, вона була зупинена працівниками поліції. Вказує на те, що в процесі складання протоколу поліцейськими свідків не залучались, в її присутності нікого не зупиняли, як про це в судовому засіданні вказував працівник поліції, також пояснив, що не проводив відеозапис за участі свідків Зазначає, що судом першої інстанції двічі викликались свідки, однак будучи повідомлені про виклик до суду вказані свідки не з`явились. В протоколі відсутні посилання з яких саме відеокамер до протоколу долучені відеозапису. Також її не було відсторонено від керування транспортним засобом. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Мазурика П.А., який підтримував апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно положень статей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався у повному обсязі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони.
Положення пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, регламентують, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 384459 від 18 грудня 2020 року (а.с.1), який складений поліцейським в присутності двох свідків відносно водія  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано ознаки сп`яніння останньої: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 від 18 грудня 2020 року, які закріплено її підписом (а.с.2), на вимогу працівника поліції вона відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в найближчому лікувальному закладі, окільбки перед тим як сісти за кермо вживала слабоалкогольні напої в невеликій кількості.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було залучено двох свідків для його складення, вказана обставина стверджується такими доказами.
Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18 грудня 2020 року, в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а також в Камінь-Каширській ЦРЛ, які підтвердили власноручними підписами (а.с.3,4).
Відповідно до звукозапису судового засідання Камінь-Каширського районного суду 12 березня 2021 року, будучи допитаним працівник поліції ОСОБА_5 суду підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, додатково пояснивши, що для складання адмінпротоколу було запрошено двох свідків для засвідчення обставин відмови водія  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, а також у медичному закладі, один з яких був пішоходом, а другий рухався на транспортному засобі, при цьому свідки стояли на вулиці біля автомобіля.
Із відеозапису з бодікамер працівників поліції з місця події вбачається, як ОСОБА_1 відмовляється проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. При цьому видно, як працівник поліції роз`яснюючи наслідки відмови від проходження цього огляду, неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти такий огляд за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер», або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.10).
Крім того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечувала факту її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 в апеляційні скарзі про недотримання працівниками поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.
Що стосується посилань в апеляційній скарзі на неможливість вручення повісток свідкам, то вони не заслуговують на увагу, так як спростовуються матеріалами справи.
Так, матеріали справи містять розписки про отримання повісток на ім`я ОСОБА_4 (отримала матір. Син на сезонних роботах в Києві) (а.с.40) та ОСОБА_3 (а.с.41).
       Власні першочергові пояснення ОСОБА_1 , які вона надала на місці зупинки транспортного засобу, в яких вона сама визнала факт вживання алкогольних напоїв та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння  (а.с.2) в сукупності з іншими дослідженими судом доказами: протоколом щодо  ОСОБА_1  (а.с.1), поясненнями свідків (а.с.3,4) та відеозаписом з бодікамери працівника поліції (а.с.10), повністю спростовують доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вини ОСОБА_1  та дають підстави прийти до обґрунтованого  переконання, що ОСОБА_1  вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 березня 2021 року щодо неї – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                                 В.П. Денісов