ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 травня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 399/67/21
провадження № 22-ц/4809/787/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Дьомич Л.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенко О.Л., Письменного О.А.
за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 ,
зацікавлена особа – Онуфріївська районна державна адміністрація Кіровоградської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області (суддя Шуліка О.О.) від 05 березня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Онуфріївська районна державна адміністрація Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви та доводи на обгрунтування
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, зацікавленою стороною визначила Онуфріївську районну державну адміністрацію Кіровоградської області.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер іі батько ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина. Вона прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК. В спадок залишилася земельна ділянка, яка розташована на території Млинківської сільської ради, що підтверджується Державним актом, копія якого долучена до звернення. Однак у даному документі при видачі допущена помилка в написанні ім`я по-батькові батька заявниці, замість « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_4 ». 
Така невідповідність в написанні ім`я по-батькові в Державному акті на право приватної власності на землю, становить перешкоди в оформленні спадкових прав, отриманні свідоцтва про право на спадщину.
Належність правовстановлюючого документа батькові ОСОБА_2 доводять сертифікат на право на земельну частку (пай), в якому ім`я по батькові ОСОБА_5 вказано « ОСОБА_3 », свідоцтвом про смерть, довідкою Млинківської сільської ради про проживання в будинку, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, витягом з спадкового реєстру. В даних документах ім`я по батькові спадкодавця вказано « ОСОБА_3 ».
За вищевказаного сторона просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії PI 347959 виданий на ім`я « ОСОБА_2 » дійсно належить громадянину « ОСОБА_2 ».
Короткий зміст судового рішення, яке оскаржується
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду в порядку пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК.
Суд мотивував своє рішення тим, що недоліки заяви, які були визначені ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року та стали підставою для залишення позову без руху, стороною не усунуто, а саме: не надано документів на підтвердження звернення заявника до заінтересованої особи, не надано доказів, що заявник отримала таку відмову від заінтересованої особи, не надано документів які б підтверджували вимоги зазначені в заяві, а саме, що померлий є її батьком, тому «позовну» (мовою оригінала) заяву необхідно залишити без розгляду. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
В поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 5 березня 2021 року, як таку що перешкоджає подальшому розгляду справи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки, постановлена з порушенням норм процесуального права. Вважає, що подана до суду нова (виправлена) заява, на виконання вимог ухвали від 25 лютого 2021 року відповідає вимогам, визначеним у ст. 318 ЦПК України, зазначення інших підстав процесуальне законодавство не передбачає, інші обставини, що вказав суд, повинні розглядатися судом під час розгляду справи по суті. 
Рух справи
Ухвалою від 23 березня 2021 року відкрите апеляційне провадження; 
Ухвалою від 1 квітня 2021 справу призначено до судового розгляду на 27 квітня 2021 року. Заявник надала заяву (а.с.99) про розгляд справи у її відсутності, зазначає про підтримання вимог та обґрунтування доводів апеляційної скарги. Справа 27 квітня не слухалась, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я члена колегії, відкладена розглядом на 6 травня 2021 року. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, замість вибувшого, у зв`язку з хворобою члена колегії Дуковського О.Л., визначений новий член колегії Карпенко О.Л. 
Судом апеляційної інстанції встановлено: 
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року заяву залишено без руху, оскільки заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, та запропоновано заявниці виправити недоліки звернення протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, а саме: обґрунтувати  залучення в якості заінтересованої особи Онуфріївську районну державну адміністрацію Кіровоградської області залежно від мети встановлення факту, що має юридичне значення,  надати  документи, які б підтверджували, що встановлення факту має юридичне значення, для заявниці,  надати  документи, які б підтверджували вимоги зазначені в заяві, а саме, що померлий є її батьком.
Копію ухвали ОСОБА_1 отримала особисто 25 лютого 2021 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 29).
       3 березня 2021 року заявниця на виконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху від 25 лютого 2021 року, надала до суду виправлену заяву із зазначенням, крім Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області, зацікавленою особою також Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, долучила до переліку документів, крім первісно долучених, копію постанови нотаріуса, лист про надання інформації Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. В даній заяві зазначено, що саме таке коло заінтересованих осіб є зацікавленими у справі, так як Онуфріївська райдержадміністрація Кіровоградської області є органом на підставі рішення якого спадкодавцеві видавалися сертифікат та Державний акт на земельну ділянку, а Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснює нагляд у сфері використання і охорони земель. 
Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 5 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Онуфріївська районна державна адміністрація Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів – залишено без розгляду, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року про залишення заяви без руху.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Заява про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтею 175 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтею 318 ЦПК України.
Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 
-який факт заявник просить встановити та з якою метою; 
-причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 
-докази, що підтверджують факт.
До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, довідка про неможливість відновлення втрачених документів / виправити помилку, описку, тощо. 
       Відповідно до ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. 
Відповідно до ч. 1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження, суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє сторону заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали (ч. 11 ст. 187 ЦПК України).
Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач/заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Наведені норми ст. 187 ЦПК вказують на те, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду є не усунення протягом визначеного судом строку особою, яка подала позовну заяву, невідповідності поданої нею заяви вимогам закону, які стали підставою для залишення її без руху та вказані у відповідній ухвалі.
Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. У мотивувальній частині цієї ухвали суд вказав, що підстави для залишення заяви без руху відсутні.
Згодом, 25 лютого 2021 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області постановив ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 залишив без руху (а.с. 26-27), а заявниці запропонував виправити недоліки заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали, а саме в недоліки визначено, що заявником не зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факти, які просить встановити заявник, зокрема, не зазначено причини неможливості виправлення допущеної помилки в правовстановлюючому документі позасудовим порядком, а саме шляхом звернення до органу, який видав такий документ з відповідною заявою. Органи, що видали правовстановлюючий документ можуть виправити помилку в такому документі лише в тому разі, якщо в документах, на підставі яких видавався правовстановлюючий документ даної помилки не було і помилка була допущена саме з вини органу, який видав правовстановлюючий документ. Матеріали справи не містять даних, що заявник отримала таку відмову від заінтересованої особи. До заяви не додані документи на підтвердження невизнання факту належності правовстановлюючих документів. Запропоновано заявниці подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, в даному випадку спадкодавцеві і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В заяві необґрунтовано залучено в якості заінтересованої особи Онуфріївську районну державну адміністрацію Кіровоградської області залежно від мети встановлення факту, що має юридичне значення, не надано документів, які б підтверджували, що встановлення факту має юридичне значення, для заявниці, не надано документів які б підтверджували вимоги зазначені в заяві, а саме, що померлий є її батьком. 
Копію цієї ухвали про залишення заяви без руху заявниця отримала 03 лютого 2021 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (с. 55).
На виконання вимог зазначеної ухвали від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 надала суду виправлену заяву, долучила копію постанови нотаріуса, лист про надання інформації Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, поміж долучених документів до звернення, за яким відкрито провадження у справі. Вказала зацікавленими особами у справі, крім Онуфріївської райдержадміністрації Кіровоградської області також і Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. 
Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, виходячи зі змісту виправленої заяви та доданих до неї документів, суд першої інстанції дійшов висновку, що недоліки, викладені в ухвалі суду від 25 лютого 2021 року, заявниця в повному обсязі не усунула, оскільки не надано документів на підтвердження звернення заявника до заінтересованої особи, та не надано доказів, що заявник отримала таку відмову від заінтересованої особи, не надано документів які б підтверджували вимоги зазначені в заяві, а саме, що померлий є її батьком. 
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій . Докази подаються сторонами справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета справи, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).
Частина 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Аналіз змісту наведених норм процесуального права у їх взаємозв`язку дає суду підстави вважати, що  на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд має з`ясувати чи вказав позивач/заявник у позовній заяві на докази, які підтверджують підстави звернення та чи додав їх до позовної заяви, тобто з`ясувати належність оформлення позовної заяви відповідно до вимог ЦПК України.
На цій стадії процесу суд не має можливості й не повинен оцінювати належність, допустимість, достовірність та достатність наданих стороною доказів.
Матеріалами справи підтверджується, що на час вирішення питання про відкриття провадження у справі суд вважав заяву такою, що відповідає вимогам закону.
Про наявність у ній недоліків суд здогадався лише приступивши до розгляду справи. 
       Заявниця на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху подала до суду нову ( виправлену) заяву в якій усунула явні недоліки, виклала обставини, якими обґрунтовує свої вимоги та зазначила перелік наявних у неї доказів, які подані до суду разом з заявою та додала їх копії для інших учасників процесу, розширивши обсяг доказів-документів.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд не повинен був вимагати у сторони надати додаткові докази, а мав лише сприяти у реалізації процесуальних прав, роз`яснивши його права та обов`язки щодо доказування та попередивши про відповідні наслідки на випадок неподання доказів, бо відсутність доказів позбавляє можливості доведення обґрунтованості своїх вимог, але не позбавляє його права на доступ до суду.
При пред`явленні звернення закон покладає на сторону, в даному випадку на заявника, обов`язок зазначити у заяві обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та докази якими вони підтверджуються та якими володіє сторона. Однак, закон не наділяє суд правом на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, або до початку розгляду вирішувати питання щодо доведеності, обґрунтованості чи повноти викладених заявником обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд повинен застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, відповідно до частини 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статі 2 ЦПК України).
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення протягом розумного строку, не порушуючи при цьому строки, встановлені законом, вирішувати справи із неухильним і точним дотриманням норм матеріального та процесуального права з метою ухвалення законних і обґрунтованих судових рішень.
Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі надмірний формалізм суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване пунктом 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що заявник на власний розсуд визначився із змістом заяви та надав суду наявні у нього докази, визначив зацікавлену особу. 
У передбачений ухвалою суду про залишення заяви без руху строк, заявниця усунула недоліки заяви. Суд першої інстанції на це належної уваги не звернув, неправильно застосував норми процесуального права України, безпідставно припинив розгляд справи, залишивши заяву без розгляду.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги і в тій частині, що обставини, які полягли в основу залишення заяви без руху мають розглядатися судом і надаватися ім. оцінка під час розгляду справи по суті.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, безпідставно залишив заяву без розгляду, тому відповідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 5 березня 2021 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 26 травня 2021 року. 
Головуючий                                          Дьомич Л.М. 
Судді Карпенко О.Л.
Письменного О.А.