Постанова
іменем України

04 червня 2021 року
м. Київ
 
Справа № 2018/1-1302/11
Провадження № 51-48 ск 17

Суддя Верховного Суду першої судової палати Касаційного кримінального суду Бущенко А.П., розглянув касаційну скаргу захисника Дорошко О.Є., подану в інтересах ОСОБА_1 , як можна зрозуміти з її змісту, на постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду                     від 25 січня 2021 року.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2021 року постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року залишено без змін. 
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначених судових рішень, а також постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року у касаційному порядку.
Проте, постанова Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року не може бути перевірена в порядку касаційної процедури, оскільки стаття 383 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі – КПК 1960 р.) не передбачає можливості оскарження в касаційному порядку постанови суду першої інстанції, якою призупинено розгляд кримінальної справи та оголошено у розшук обвинуваченого як такої, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
У частині оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2021 року касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки відповідно до частини 2 статті                 387 КПК 1960 р. її зміст не відповідає вимогам, зазначеним у статті 350 КПК 1960 р., зокрема, в касаційній скарзі на зазначено в чому саме полягає незаконність оскаржених судових рішень, згідно з вимогами частини 1 статті 398 КПК 1960 р. і доводи на обґрунтування цього. 
Так, відповідно до частини 1 статті 398 КПК 1960 р. підставами для скасування або зміни судового рішення касаційним судом є істотне порушення кримінально-процесуального закону (стаття 370 КПК 1960 р.), неправильне застосування кримінального закону (стаття 371 КПК 1960 р.) та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (стаття 372 КПК 1960 р.).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами попередніх інстанцій при винесенні судового рішення, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також у порушення приписів статті 387 КПК 1960 р. до касаційної скарги не долучено завірених належним чином копій оскаржуваних судових рішень, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, тобто судове рішення повинно бути прошнуровано та скріплено печаткою суду із зазначенням кількості зшитих аркушів.
Згідно з частиною 2 статті 388 КПК 1960 р. справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статей 350, 398 КПК 1960 р. не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про витребування кримінальної справи.
За таких обставин, у витребуванні матеріалів справи необхідно відмовити. 
Справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку в частині оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2021 року лише за умови усунення недоліків і повторного звернення до суду касаційної інстанції у межах строку, передбаченого частиною 2 статті 386 КПК 1960 р., або протягом місяця з дня отримання даної постанови, а в разі пропущення строку він може бути відновлений у випадках та в порядку, передбаченому статтею 353 КПК 1960 р. Клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження розглядається судом, який розглядав справу.
Керуючись статтею 388 КПК 1960 р., пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, постановив:
відмовити захиснику Дорошко О.Є. у витребуванні кримінальної справи за її касаційною скаргою на постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2021 року для перевірки в касаційному порядку. 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                        А. П. Бущенко